220 S. O. F. OMANG. 



Udmeiker sig ved robust vækst, grov, nedad rigt haaret 

 stængel, store og brede, helrandede, paa oversiden glaucescente, 

 glatte, paa undersiden spredt, kun langs midtnerven og randen 

 samt paa stilkene rigeligere haarede blade, rig kurvstilling, tem. 

 tæt glandelhaarede kurvstilke, meget store svøb med forlængede, 

 spidse— sylspidsede svøbblade med tæt beklædning af smaa, fine 

 glandeler, flere— færre, oftest tem. talrige haar med kort, sort 

 foddel, samt spredte, i kanterne af de ydre svøbblade noget 

 tættere stjernehaar. Stængelbasis, basalbladenes stilke og ofte 

 spidsen af disse er rødfiolet anløbne. Forøvrigt udmerker formen 

 sig ved sine store, brede, alm. persisterende basalblade, sin rige 

 forgrening og sin rige skuddannelse (indtil 5 skud) fra rod- 

 stokken. 



Sigdal: takig paa klipper ved gaarden Hofland i Nedre 

 Sigdal, ved Ulberg i Øvre Sigdal. 



Samme form har jeg ogsaa fra Ringerike. 



Til denne form slutter sig følgende former fra Eggedal, som 

 jeg foreløbig opfører som modifikationer, skjønt de i svøbet af- 

 viger saa meget, at de muligens snarere bør opfattes som side- 

 ordnede varianter: 



Modificatio a. 



Differt a priori: squamis latioribus triangularibus densius 

 pilosis, sparsim glandulosis, pedicellis densius floccosis sat dense 

 pilosis. 



Eggedal: Skaalien nær Kopseng, paa klipper. 



Modificatio ß. 



Differt ab eadem : squamis latioribus lanceolatis apice comato 

 rotundatis uberius pilosis in marginibus densius stellatis, pedi- 

 cellis sparsius glandulosis magis pilosis dense floccosis. 



Eggedal: Skaret, paa klipper. 



