c. H. OSTENFELD. 



serne skal være mellem den og den noget tidligere beskrevne 

 S. turris (Grev.) Ralfs., kommer man snart til det Resultat, 

 at de to Arter maa forenes til én. Hovedforskellen ligger deri, 

 at Rørene hos iS. turris er lige tykke overalt, medens de hos 

 S. turgida er udvidede mod Spidsen (kølleformede), men denne 

 Karakter er meget variabel, og man finder jævne Overgange fra 

 det ene til det andet. En anden Forsket skal hgge i Areolernes 

 Størrelse, men heller ikke den har nogen Betydning. Endelig 

 er selve Cellens Form ogsaa noget variabel, idet Skallernes Sider 

 kan være retlinjede eller en lille Smule indsnørede. Jeg er efter 

 mine Undersøgelser ikke i Tvivl om de to Arters Identitet. 



Der er imidlertid et andet Forhold, som har mere Interesse, 

 det er Hvilesporedannelsen. Allerede Greville afbilder i sin 

 Originaltegning nogle af Skallerne med stærkere Areolering end 

 andre og omtaler, at disse Skaller er mørkere at se paa i Mikro- 

 skopet, men giver iøvrigt ingen Forklaring af dette Forhold. 

 Derimod har Otto Müller ^ for nylig omtalt det samme hos en 

 anden Art S. Palmeriana (Grev.) Grun. fra Hongkong og for- 

 moder, at det er Auxosporedannelse, hvor Auxosporerne har 

 spiret, idet nemhg kun den ene Skal i hver Celle har denne 

 fortykkede Membran. Den rette Forklaring paa dette Forhold 

 er imidlertid, at det er Hvilesporedannelse. I nogle Prøver 

 fra Læsø Rende's Fyrskib i Kattegattet i Maj— Juni 1899 lyk- 

 kedes det mig at finde denne Hvilesporedannelse i forskellige 

 Udviklingstrin, saaledes at Dannelsen af Sporerne blev klar 

 for mig. 



De sidst foregaaede Celledehnger "i en Kæde kendes let 

 derpaa, at de to Celler, som er fremgaaede af en Modercelle, er 

 forbundne med en tynd, strukturløs Membran, indenfor hvilken 

 de to sidst dannede Cellehalvdele med deres Rør er udviklede 

 (se Fig. 1, a). Saaledes er Forholdet ogsaa, naar Hvilespore- 

 dannelsen begynder, blot at de nydannede Cellehalvdele har 



* Otto Müller : Kammern und Poren in der Zellwand der Bacillariaceen, 

 IV, Ber. d. deutsch. Bolan. Geseltsch. 1901, Heft III, p. 196. 



