340 JENS HOLMBOE. 



Over dette gytjelag følger et marint sandlag, der med 

 vekslende mægtighed fra nogle faa millimeter til ca. 20 cm. kunde 

 følges over størstedelen af den gamle vandbund. Ved stemning 

 af store kvantiteter af dette sandlag indsamlede jeg ganske tal- 

 rige plantefossiler, blandt hvilke maa nævnes Ruppia maritima 

 og Grambe maritima L. 



Over sandlaget følger atter et lag af ferskvandsgytje af 

 mægtighed indtil 0,9 m., der indeholder levninger af en Hgnende 

 vegetation som den nedre gytje, men for en stor del andre arter. 

 Nævnes kan her Ceratophyllum demersum, Iris Pseudacorus 

 L., Potamogeton natans og Nuphar luteum (L.) Sm. 



Under det nederste gytjelag, saavel under strandvolden som 

 paa den tidligere vandbund, afsluttes det tilgjængelige profil nedtil 

 af et tildels grusblandet lag grov blaa sand. 



Gjennem hele profilets længde, der kunde studeres skridt for 

 skridt i en længde af flere hundrede meter, har man overalt det 

 samme forhold: En utvivlsom ferskvandsdannelse, der indeholder 

 rige levninger af en vegetation med et varmere præg end Jæderens 

 nuværende, dækkes af marine lag i oprindeligt leie. Tydningen 

 kan ikke være tvivlsom ; profilet berettiger til følgende slutninger : 



1. Norges sydvestlige kyst har været berørt af en post- 

 glacial sænkning, der fuldstændig synes at svare til Litorina- 

 sænkningen i Østersjølandene. 



2. Ved tiden omkring og nærmest før maximum af 

 denne sænkning var klimatet i denne del af landet mildere 



end nu. 



3. „Sjørinden^' er — idetmindste paa denne del af Jæ- 

 deren — en strandvold, der er dannet under denne sænk- 

 ningsperiode. 



Om sænkningens omfang giver profilet følgende oplysninger. 

 Landet kan ved tiden for sænkningens begyndelse neppe have 



