152 JOHN EGELAND. 



tagen Foria rixosa; denne sidste har imidlertid en ganske anden 

 farve. — I „Mycological Notes" nr. 34-, s. 472 har C. G. Lloyd paa- 

 vist identiteten mellem den her beskrevne Persoonske art og Karstens 

 P. eiipora, og den tvil og nklarhet, som tidligere har raadet i saa 

 henseende, synes nu at være hævet, etterat ogsaa Bresadola er gaat 

 over til samme anskuelse, som Lloyd og som tidligere Quélet har 

 liævdet. — Fri es' s Poria nitida er som foran nævnt en anden ,: rt. 



24. Poria bombycina Fr. Hym. Eur. II, s. 575. — Poria 

 Mans Karst. Fr. Hym. Eur. II, s. 574. 



Vidt utbredt, løst vedvokset, bomuldsagtig svampet 

 og myk, temmelig tyk, først lyst citrongul, senere mør- 

 kere, skiddengul og tilsidst delvis graaviolet; po- 

 rerne fremtræder først som dype groper eller huller i det 

 myke, tykke subiculum; men efterhaanden utvider de sig 

 og antar vanlig form, blir runde eller rundagtige, med meget 

 tykke, tiltede mellemvægger, og tilsidst noget tyndvæggede 

 og kantede, meget vide, ca. V2 — 1 mm. i tversnit, 1 — 3 mm. 

 lange; sporerne straagule, elliptiske, 6 — 8 «# ^^b (.1; hyferne 

 3—5 i-i tykke, fy Id t med gule oljekorn. 



Meget sjelden: Paa morken furustok i Mærradalen ! I 

 Blytts herbarium forekommer et par eksemplarer, hvorav 

 det ene fra Bryn i 0. Aker er bestemt til Poria reticulata, 

 og det andet — uten angivelse av voksested — er bestemt 

 av Fries til Poria mucida. 



25. Poria subfuscoflavida Rostk. I, tab. 11. — Fr. Hym. Eur. 

 II, s. 576. 



Vidt utbredt, tør, læragtig, fast vedvokset, noget tynd, 

 først hvit. senere gulnende, ved tørring s k i d d e n t 

 graagul, med bomuldsartet, tynd, uforander- 

 lig hvit kant og et uldent, hvitt, i matrix 

 i n d t r æ n g e n d e mycelium; porerne temmelig regel- 

 mæssige, rundagtige eller stumpkantede, med middels tykke 

 mellemvægger og kort tandede mundinger, ca. V4— Va mm. 

 i tversnit og 1— 2V2 mm. lange; sporerne hyaline, glatte, 



