NORSKE RESUPINATE PORESOPPER. 159 



3_4 ,, 1-2 /<; basidienie kølleformede, 15—20 ^ 4— 5^i; 

 cystiderne hyaline, kølleformede, oventil knudrede eller vor- 

 tede, 50—56 '^ 8-16 /<; hyferne 2— 3V2 ^t tykke (Bresa- 

 dola). 



Paa granved, sjelden: Huseby i V. Aker! I Blytts herb, 

 flere eksemplarer uten angivelse av voksested, samtlige av 

 Fries bestemt til Poria ferruginosa. 



Arten er let at fastslaa ved mikroskopets hjælp, idet de kølle- 

 formede, knudrede, hyaline cystider adskiller den fra alle 

 andre arter med brune eller rødbrune porer. — Foruten de ovenanførte 

 synonymer opføres av Romell og Bresadola tillike Poria einollita Fr, 

 i henhold til authentiske eksemplarer i Fries's herbarium. Men be- 

 skrivelsen av sidstnævnte art, der skal vokse paa ek, peker hen paa 

 nogei ganske andet ; se nedenfor under Foria emollita (Fr.) Lind. 



Poria lævigata Fr. Hym. Eur. II, s. 577. — Poria um- 

 hrina Fr. pr. p. 



Læragtig, træhaard, fast vedvokset, jevn og glat, 

 kanelbrun eller mørkebrun, 2 — 5 mm. tyk, med be- 

 stemt omkreds og ca. 1 mm. bred, glat, steril, rustbrun, 

 tiltrykt kant, der med alderen og i tørret tilstand gjerne 

 løsner fra matrix; porerne meget smaa, runde eller kantede, 

 helrandede, med dels tykkere, dels tyndere mellemvægger, 

 V7 — Vö mm. i tversnit, indvendig besat med mørke, sylformede 

 børster, ca. 10 — 25 « 3 — 19 f.i; subiculum vanlig stivt og 

 træhaardt; sporerne hyaline, glatte, næsten kuglerunde, 3 — 

 5 ^i i diam. eller 4-5(— 6) « 3-4(— 5) ^i (Romell). 



Temmelig almindelig paa birk (muligvis ogsaa paa andre 

 løvtrær). I Blytts herb, findes flere eksemplarer, de fleste 

 feilagtig bestemt til Poria contigua. 



Arten er i den her beskrevne typiske form let kjendelig; men den 

 optræder ikke sjelden i noget mere ubestemmelige former, der ofte er 

 vanskelige at skjelne fra den resupinate form av Fornes igniarius. 

 Denne sidste har dog vanlig noget større sporer (5 — 7V2 '' i — 7 .«), 

 likesom dens porer gjerne er litt videre (Vs — Vs ™tn- i tversnit) og har 

 tykkere mellemvægger. Grænsen mellem disse to arter synes dog ikke 

 altid at være skarp og tydelig, og der forekommer mel lemformer, som 

 neppe lar sig med sikkerhet henføre til den ene eller den anden av 

 dem. — Fra de øvrige nærstaaende arter Poria emollita og 1'oria 

 •punctata kjendes den let paa sporernes form og størrelse. 



