JOHN EGELAND. 



Her og der paa stammer av gamle løvtrær. Den vokser 

 under barken, som efterhaanden skrælles av, og omslutter 

 gjerne den hele stamme. — Paa birk i Seljord! paa birk ved 

 Engervandet i Bærum! paa or ved Ullern. — Blytt opfører 

 den (under navnet Fornes obliquusj fra Osen, Solør, Stor- 

 elvedalen og Nerstrand. 



39. Poria ferrugineofusca Karst. Symb. ad Mye, Fenn. XVIII, 



s. 82. 



Fast vedvokset, uten bestemt omkreds; subiculum optræder 

 først som en rustbrun, vidt utbredt f il tmatte, der fylder 

 sprækker og trænger ind i veden, men forsvinder, efter- 

 haanden som porerne utvikles, og gaar tilsidst næsten helt 

 op i dem; porelaget jevnt og glat, porerne mørkt rust- 

 brune eller næsten kastanjebrune, meget smaa, regel- 

 mæssige, runde, helrandede, noget tykvæggede, indvendig 

 ofte graaduggede, ca. V? — Ve mm. i tversnit og indtil 7 mm. 

 lange; sporerne pølseformede, hyahne 4 — 5 =^ IV2 — 2/<; 

 børsterne cylindriske, rustbrune, 18—30 ^ 5—6 /ti. 



Paa granved, sjelden: I Seljord og ved Holmen i V. Aker! 

 paa sidstnævnte sted ogsaa paa or! I Blytts herbarium 

 findes en del eksemplarer uten angivelse av voksested, samt- 

 lige saavidt sees bestemt til Poria subspadicea (dog ikke 

 bestemt av Fries). 



Eiendommelig for arten er det rike, filtede, rustbrune mycelium, 

 hvorav rester gjerne findes i sprækker og groper i veden, selv naar 

 porelaget er fuldt utviklet. — Fra følgende art, som kun vokser paa 

 lø v træ, adskiller den sig ved mindre sporer og porelagets mørkere 

 farve. — Hos Trametes isabellina er sporerne meget større og porerne 

 videre og lysere av farve. Se ogsaa under Poria lahyrinttiica. 



40. Poria ferruginosa Schrad. (non Fr.) Bres. Hym. hung. Kmet., 



s. 14. — Poria umbrina Fr, pr. p. 



Subiculum danner likesom hos foregaaende art en fast 

 vedvokset, rustbrun eller rustgul, tynd filtmatte av uregel- 

 mæssig omfang og uten bestemt grænse; porerne fremtræder 



