178 ALF DANNEVIG. 



denne fremgangsmaate er man sikret mot sammenblanding ay 

 de forskjellige prøver; jeg har ihvertfald ingen uregelmæssig- 

 heler kunnet konstatere. De observationer fiskerne har tat for 

 mig, indskrænker sig til de mest nødvendige, dato, længde og 

 vægt. For ogsaa at faa nogen rede paa forholdet mellem han- 

 og hunfisk foretok jeg i 1911 en indsamling av materiale fra 

 det øverste parti av elven, hvortil laksen har adgang. Jeg tok 

 den selv med lyster og kunde saaledes faa undersøkt den nøiere 

 end tilfælde var med den fisk, som skulde paa markedet. 



Skjælprøver av laks har jeg samlet fra elvemundingen, fra 

 Rygene, fra Blakstad og Evenstad. Laksunger har jeg fisket 

 ved Evenstad og ved elvemundingen. 



Sjøørreten har jeg for allerslørstedelen fanget selv — mest 

 i not, endel paa stang og lyster, hovedsakelig i elvens nedre 

 parti og rundt elvemundingen. Lystring ved kunstig lys er idet- 

 hele en meget bekvem metode; man kan da se hvad slags fisk 

 der finnes paa de forskjellige steder, og er da fri for den feil- 

 kilde, der kan indsnige sig ved at de forskjellige redskapei- kun 

 fanger en bestemt størrelse av bestanden, mens resten gaar fri. 

 Men paa den anden side er lystring paa ingen maate at anbe- 

 fale til praktisk fiskeri — den er altfor ødelæggende. 



Mine undersøkelser har omfattet skjærgaarden rundt elve- 

 mundingen, op gjennem elven saa langt laksen kan komme — 

 til dæmningen ved Evenstad. Elven har i sin nedre del 3 løp, 

 hvorav Odderklevstrømmen er det betydeligste. Det er ogsaa 

 her jeg især har arbeidet. 



Op til Helle er strømmen som regel ikke stærk; i tørre 

 somre kan sjøvandet gaa helt op til fossen her. Fra Helle op- 

 over er der flere smaa fosse og stryk, indtil den betydelige 

 Rygene fos. Her er imidlertid laksetrapper, saa fisken kan 

 komme op i det forholdsvis rolige parti op til dæmningen ved 

 Evenstad kraftstation. 



