332 GUDRUN RUUD 



Paa sidene er papillene utklædt av et epitel av to slags celle- 

 elementer (fig. 10), inde langs basalmembranen et lag av store, 

 høie celler med runde kjerner og ytterst et lag av langstrakte 

 «pitelceller med høie kjerner og litt kornet cytoplasma (cc). I sin 

 struktur minder de om støttecellene i sin anordning om cylinder- 

 Hellene i sanselinjens epitellister, I en hyomandibularpapille 

 (fig. 9 og 10) kan man finne to til tre lignende lister paa sidene 

 av sansepapillen. Den vifteformige anordning av cylindercellene 

 ev dog mindre utpræget. Nedimellem listene ser man som regel 

 ganske smaa spor av sekretansamling likedan ut for sanse- 

 organet. 



Sin kartilførsel faar spaltepapillen gjennem den samme 

 bindevævspapille, hvorigjennem nerven trær ut, desuten forløper 

 der altid kar imellem pigmentlagene i epitelfoldene utenom sanse- 

 papillen. 



Som man vil ha seet gjenfinner man saaledes i en spalte- 

 papille alle de samme elementer, som fins i bunden av en typisk 

 sansehnje. Nemlig: et sanseorgan opbygget av høie secernerende 

 cylinderceiler og kortere sanseceller hvilende paa en bindevævs- 

 utbugtning. Sidene av den saaledes fremkomne papille ser man 

 utklædt, inderst av store, klare celler, og utenom disse et lag av 

 høie cylinderceller som ofte danner fremspringende lister. Hele 

 dette parti skiller sig skarpt ut fra de tilstøtende folder av den 

 sædvanlige epidermis. 



De hyomandibulare og ventrale spaltepapiller kunde derfor 

 let tænkes fremkommet ved en sterk lateral sammentrykning av 

 bunden i en sanselinje. 



Ser man paa spaltepapillene i de forskjellige kropsregioner, 

 vil man finne, at de varierer paa en ganske bestemt maate, 

 saaledes at bygningen blir stadig enklere, eftersom man ser paa 

 de hyomandibulare, ventrale, dorsale og supratemporale organer. 



Ved de ventrale papiller finner man endnu som oftest meget 

 tydelig utviklede epitellister, en høi central læderhudspapiile hvor- 

 igjennem nerven forløper ut til sanseorganet og en tydefig epitel- 



