OM VAARENS FREMADSKRIDEN I FINMARKEN 1 JUNI 1914 371 



Lævdnjavuoppe-stuen. Herfra ses bare en eneste sne- 

 flek langt borte paa den søndre side av våndet. Våndet viser sig 

 virkelig at være helt isfrit. Føreren blir glædelig overrasket 

 over at finde god hestemat. 



Men bjerken har neppe mer end et grønskjær, undtagen 

 enkelte trær med god eksposition. 



Betula nana heller ikke. 



Like ved hytten vokset endel rognebusker [Sorhus Aiicu- 

 paria). Enkelte av dem havde bare svulmende knopper, andre 

 blad paa 3 — 4 cm. længde. Smaabladene var endnii ikke flate. 



Lau kaja v re. Der er nok „hestemat". 



Mange myg. 



Betula odorata er mer grøn end jeg har set, siden vi kom 

 op paa fjeldvidden fra Karasjok. Trærne har et kraftig grøn- 

 skjær. Bladene er ute av knoppen og begynder at folde sig ut, 

 de er dog ikke centimeterlange endnu. 



Videre er: 



Poa alpina i stor knop. 



Scirpiis caespitosiis i blomst. 



Skoganvarre p/g). 



Omkring Skoganvarre er bjerken aldeles grøn. Bladene er 

 jevnt 1.5 — 2 cm. lange, altsaa langtfra utvokset. Men de dækker 

 saapas, at stammene paa frastand er skjult av lysegrønt løv. 

 Paa nesset ved Skoganvarre er bjerken i fuld blomst. 



Nede paa lavlandet omkring Skoganvarre er: 



Myggen meget generende. 



Betula nana i blomst. 



Salix reticulata i blomst. 



Sorhus Aucuparia med utfoldede, men ikke helt utvoksede 

 blader. 



Ledum palustre i stor knop. 



