﻿14 
  Robert 
  Collett. 
  

  

  stor 
  paa 
  nogen 
  af 
  disse 
  Steder. 
  Bævra 
  ligger 
  ved 
  sit 
  Udløb 
  i 
  

   Ottavand 
  i 
  en 
  Hej 
  de 
  over 
  Havet 
  af 
  1250 
  Fod. 
  

  

  I 
  Sommerfelts 
  »Efterretninger 
  angaaende 
  Christians 
  Amt« 
  (Top. 
  

   Journ. 
  f. 
  Norge, 
  14 
  H., 
  1795), 
  forfattet 
  mellem 
  1790 
  og 
  95, 
  næv- 
  

   nes 
  ikke 
  Bæveren 
  blandt 
  de 
  i 
  Amtet 
  forekommende 
  Dyrearter, 
  

   og 
  det 
  er 
  derfor 
  ikke 
  usandsynligt^ 
  at 
  de 
  allerede 
  paa 
  Hjortliøy's 
  

   Tid 
  (1785) 
  i 
  Yirkeliglieden 
  vare 
  forsvundne, 
  skjønt 
  han 
  endnu 
  

   angiver 
  dem 
  som 
  forekommende. 
  

  

  Heland 
  og 
  Urskoug. 
  Som 
  en 
  Fortsættelse 
  af 
  de 
  Colonier, 
  

   der 
  engang 
  beboede 
  Østerdalen 
  og 
  Solør 
  (eller 
  Glommens 
  Dalføre), 
  

   kunne 
  de 
  Colonier 
  ansees, 
  som 
  i 
  Begyndeisen 
  af 
  dette 
  Aarh. 
  fore- 
  

   kom 
  østenfor 
  Øjeren 
  i 
  forskjellige 
  Smaaelve 
  og 
  Søer 
  i 
  Holands 
  

   og 
  Urskougs 
  Præstegjælde. 
  Adskillige 
  Stedsnavne 
  herfra 
  (Bjur- 
  

   kjær, 
  Bjurbæk, 
  etc.) 
  vidne 
  endnu 
  om 
  dens 
  Forekomst 
  i 
  disse 
  Egne. 
  

   Da 
  Gjellebøl 
  i 
  1771 
  forfattede 
  sin 
  bekjendte 
  »Beskrivelse 
  over 
  

   Holands 
  Præstegjæld« 
  bemærker 
  han 
  imidlertid 
  udtrykkelig, 
  at 
  

   Bæverne 
  ikke 
  forekom 
  her; 
  og 
  da 
  -det 
  neppe 
  kan 
  antages, 
  at 
  de 
  

   vilde 
  have 
  været 
  ham 
  ubekjendte, 
  om 
  de 
  havde 
  forekommet, 
  

   tør 
  man 
  antage, 
  at 
  Indvandringen 
  til 
  dette. 
  District 
  skeede 
  senere, 
  

   maaske 
  i 
  Begyndeisen 
  af 
  Aarhundredet, 
  eller 
  samtidig 
  med, 
  at 
  

   de 
  forsvandt 
  fra 
  de 
  nordenfor 
  liggende 
  Districter. 
  

  

  I 
  Tyveaarene 
  ere 
  Bæverne 
  sandsynligvis 
  atter 
  forsvundne 
  fra 
  

   fra 
  disse 
  Egne. 
  Fra 
  Hr. 
  H. 
  Holmsen 
  i 
  Urskoug 
  har 
  jeg 
  mod- 
  

   taget 
  den 
  Meddelelse, 
  at 
  en 
  af 
  de 
  sidste 
  Bævere 
  i 
  disse 
  Trakter 
  

   blev 
  skudt 
  i 
  Slutningen 
  af 
  Tyveaarene 
  i 
  Sitle- 
  eller 
  Satleelven 
  i 
  

   Høland, 
  nær 
  Urskougs 
  Grændse, 
  af 
  Søren 
  Biser 
  (paa 
  Hemnæs 
  i 
  

   Høland); 
  den 
  nævnte 
  Elv 
  havde 
  . 
  tidligere 
  været 
  stærkt 
  befolket 
  af 
  

   Bæverne. 
  Gaardbruger 
  Riser 
  omtaler, 
  at 
  han 
  »skjød 
  Dyret 
  med 
  

   et 
  lidet 
  fint 
  Hagelgevær, 
  som 
  jeg 
  altid 
  førte 
  med 
  mig 
  paa 
  mine 
  

   Skovbefaringer 
  ; 
  jeg 
  drog 
  det 
  derefter 
  paa 
  Land, 
  men 
  da 
  det 
  havde 
  

   en 
  afskyelig 
  Lugt, 
  væltede 
  jeg 
  det 
  igjen 
  ud 
  i 
  Elven«. 
  

  

  Endelig 
  blev 
  et 
  Exemplar, 
  det 
  sidste^ 
  hvorom 
  vi 
  have 
  nogen 
  

   Kundskab, 
  dræbt 
  i 
  1833, 
  ligeledes 
  i 
  Høland^). 
  

  

  I 
  Urskoug 
  fandtes 
  der 
  ligeledes 
  i 
  Begyndeisen 
  af 
  Aarhun- 
  

   dredet 
  Bævere 
  i 
  Mangenskoven 
  ind 
  mod 
  den 
  svenske 
  Grændse, 
  

   ligesom 
  ved 
  Dyrrudtjernet 
  i 
  Nærheden 
  af 
  Gaarden 
  Nordby; 
  ved 
  

   den 
  øvre 
  Ende 
  af 
  det 
  sidstnævnte 
  Yand 
  findes 
  nogle 
  smaa 
  Næs, 
  

  

  ^) 
  Omtalt 
  af 
  Chr. 
  Haneborg 
  i 
  > 
  Norsk 
  Jæger- 
  og 
  Skytter 
  tidende« 
  for 
  1863, 
  

   (No. 
  2, 
  p. 
  13). 
  

  

  