﻿Bæverens 
  Udbredelse 
  i 
  Norge. 
  15 
  

  

  hvoraf 
  det 
  ene 
  bærer 
  Navnet 
  Bjornæsset, 
  og 
  hvor 
  der 
  skal 
  have 
  

   været 
  Spor 
  af 
  Bæverboliger. 
  Endnu 
  erindres 
  Bæverne 
  af 
  ældre 
  

   Folk 
  i 
  disse 
  Egne; 
  paa 
  en 
  af 
  disse 
  havde 
  de, 
  ifølge 
  H. 
  Holmsen, 
  

   især 
  gjort 
  Indtryk, 
  quia 
  tam 
  vehementer 
  pedehant. 
  

  

  Høland 
  og 
  Urskoug 
  have 
  sandsynligvis 
  været 
  de 
  sydligst 
  be- 
  

   boede 
  Puncter 
  af 
  det 
  store 
  østlige 
  Bæverdistrict 
  i 
  Landet. 
  Fra 
  

   Smaalenene 
  har 
  jeg 
  ikke 
  nogensinde 
  fundet 
  dem 
  omtalte. 
  

  

  Ringerike 
  og 
  Hallingdal. 
  De 
  eneste 
  sikre 
  Angivelser 
  om 
  

   Bæverens 
  Forekomst 
  i 
  disse 
  Egne 
  skyldes 
  Wiel, 
  der 
  beretter 
  i 
  

   sin 
  »Beskrivelse 
  over 
  Ringerike 
  og 
  Hallingdals 
  Fogderi«, 
  der 
  er 
  

   forfattet 
  i. 
  1743^), 
  at 
  Bæverne 
  tidligere 
  have 
  forekommet 
  i 
  Aadalen 
  

   og 
  Sognedalen, 
  men 
  vare 
  allerede 
  nu 
  forsvundne 
  herfra. 
  Er 
  denne 
  

   Angivelse 
  correct, 
  har 
  Bæveren 
  i 
  disse 
  Egne 
  neppe 
  holdt 
  sig 
  læn- 
  

   gere, 
  end 
  til 
  Begyndeisen 
  af 
  forrige 
  Aarhundrede. 
  

  

  Fra 
  det 
  egentlige 
  Hallingdalen 
  findes 
  derimod 
  ingen 
  bestemt 
  

   Angivelse 
  om 
  Bæverens 
  Forekomst, 
  ligesaa 
  lidt 
  som 
  fra 
  hele 
  Val- 
  

   dersdalen. 
  Det 
  kan 
  imidlertid 
  neppe 
  betvivles, 
  at 
  den 
  ogsaa 
  her 
  

   har 
  været 
  udbredt. 
  Dr. 
  Printz 
  (i 
  Land) 
  har 
  saaledes 
  meddelt 
  mig, 
  

   at 
  der 
  endnu 
  ved 
  Begyndeisen 
  af 
  dette 
  Aarh. 
  har 
  været 
  seet 
  Spor 
  

   af 
  Bæverens 
  Bygninger 
  ved 
  Store 
  Strandevand 
  (nær 
  Hallingskar- 
  

   ven), 
  saaledes 
  i 
  en 
  Højde 
  over 
  Havet 
  af 
  omkring 
  1450 
  Fod. 
  

  

  Sandsvær. 
  Fra 
  Numedalslaagens 
  Vanddrag 
  findes 
  Bæverne 
  

   omtalte 
  i 
  Slutningen 
  af 
  forrige 
  Aarh. 
  fra 
  Sandsvær 
  (noget 
  sønden- 
  

   for 
  Kongsberg), 
  men 
  neppe 
  i 
  de 
  nordenfor 
  denne 
  By 
  liggende 
  

   Dele 
  af 
  Dalføret. 
  I 
  et 
  af 
  Joh. 
  Mich. 
  Klem 
  efterladt 
  Manuser, 
  

   (opbevaret 
  paa 
  Univ. 
  Bibl.), 
  der 
  udgjør 
  en 
  Beskrivelse 
  af 
  Sandsvær 
  

   Præstegjæld, 
  og 
  som 
  er 
  forfattet 
  omtr. 
  1790, 
  nævnes, 
  at 
  der 
  »hele 
  

   Sommeren 
  sees 
  uendelige 
  Spor 
  efter 
  deres 
  Vandringer 
  ved 
  Elve- 
  

   bredden«, 
  ligesom 
  de 
  undertiden 
  ogsaa 
  fangedes. 
  Nogen 
  nøjere 
  

   Betegnelse 
  af 
  det 
  Sted, 
  hvor 
  de 
  havde 
  Tilhold, 
  gives 
  ikke. 
  

  

  Øvre 
  Thelemarken. 
  I 
  Slutningen 
  af 
  forrige, 
  og 
  maaske 
  endnu 
  

   i 
  Begyndeisen 
  af 
  dette 
  Aarh. 
  forekom 
  Bæveren 
  i 
  Øvre 
  Thelemar- 
  

   ken. 
  I 
  Wille's 
  »Beskrivelse 
  over 
  Sillejords 
  Prgd.« 
  (Kbhvn. 
  1786) 
  

   nævnes, 
  at 
  den 
  findes 
  i 
  ringe 
  Antal 
  paa 
  Hejen 
  langs 
  Kileelven, 
  

   samt 
  paa 
  Øerne 
  ved 
  Flatdal, 
  saaledes 
  noget 
  nordenfor 
  de 
  nulevende 
  

  

  ^) 
  Topogr. 
  Joum. 
  f. 
  ISIorge, 
  31 
  H. 
  1804. 
  Cfr. 
  Manuser., 
  der 
  opbevares 
  paa 
  

   Univ. 
  Bibliotheket. 
  

  

  