﻿Bæverens 
  Udbredelse 
  i 
  Norge. 
  27 
  

  

  Det 
  synes 
  dog 
  idethele, 
  som 
  om 
  Bæverne 
  jevnlig 
  udvandre 
  i 
  min- 
  

   dre 
  Colonier, 
  og 
  nedsætte 
  sig 
  paa 
  et 
  hidtil 
  ubeboet 
  Sted, 
  for 
  maa- 
  

   1 
  ske 
  efter 
  nogle 
  Aars 
  Forløb 
  atter 
  at 
  søge 
  et 
  andet 
  Opholdsted. 
  

  

  Nisservand. 
  Sandsynligvis 
  have 
  Bæverne 
  tidligere 
  været 
  ud- 
  

   bredte 
  paa 
  flere 
  Steder 
  langs 
  det 
  store 
  Nisservand. 
  I 
  »Zoologist« 
  

   f. 
  1880 
  omtaler 
  Mr. 
  Cocks, 
  at 
  da 
  han 
  Sommeren 
  1880 
  satte 
  over 
  

   Nisservandet, 
  blev 
  det 
  ham 
  opgivet, 
  at 
  2 
  Bæverhytter 
  skulde 
  An- 
  

   des 
  i 
  Nærheden 
  af 
  Overfartstedet, 
  og 
  at 
  Bæverne 
  vare 
  seede 
  paa 
  

   dette 
  Sted 
  endnu 
  det 
  foregaaende 
  Aar 
  (1879). 
  Hvor 
  dette 
  Over- 
  

   fartsted 
  var, 
  omtales 
  ikke 
  nærmere, 
  men 
  tør 
  maaske 
  have 
  været 
  

   ved 
  Nissedals 
  Kirke. 
  Ligeledes 
  blev 
  det 
  ham 
  berettet, 
  at 
  der 
  fand- 
  

   tes 
  Hytter 
  ved 
  Nisservandets 
  søndre 
  Ende. 
  

  

  I 
  en 
  Meddelelse 
  af 
  Prof. 
  Rasch 
  i 
  »Jägareförbundets 
  nya 
  Tid- 
  

   skrift« 
  1 
  B. 
  p. 
  123 
  (1863) 
  anføres 
  fremdeles, 
  at 
  Bæverne 
  paa 
  den 
  

   Tid 
  forekom 
  »talrikast 
  i 
  Nisservandet 
  med 
  dets 
  Öar 
  och 
  Holmar«. 
  

   Saafremt 
  dette 
  i 
  Virkeligheden 
  har 
  været 
  Tilfældet, 
  kan 
  det 
  neppe 
  

   betvivles, 
  at 
  dette 
  Forhold 
  nu 
  er 
  forandret, 
  og 
  at 
  Bæverne 
  nu 
  for 
  

   Tiden 
  have 
  sin 
  største 
  Udbredelse 
  1 
  Elven 
  søndenfor 
  Nisservandet, 
  

   om 
  de 
  end 
  maaske 
  enkeltvis 
  endnu 
  kunne 
  findes 
  levende 
  ved 
  

   dette 
  Vands 
  Strande. 
  

  

  Sandsynligvis 
  har 
  Navnet 
  »Bjorsjøvand«, 
  en 
  Indsø, 
  beliggende 
  

   allerøverst 
  i 
  dette 
  Vanddrag, 
  eller 
  henimod 
  Grændsen 
  af 
  Bykle 
  

   i 
  Sætersdalen 
  (ogsaa 
  en 
  tidligere 
  eller 
  nuværende 
  Bæverstation), 
  sin 
  

   Oprindelse 
  fra 
  dette 
  Dyr. 
  

  

  Vegaardsliejen. 
  Endnu 
  maa 
  omtales 
  en 
  Localitet 
  i 
  disse 
  

   Egne, 
  hvor 
  Bæverne 
  lige 
  til 
  de 
  seneste 
  Tider 
  have 
  været 
  talrige^ 
  

   men 
  hvorfra 
  de 
  nu 
  ere 
  ganske 
  forsvundne, 
  nemlig 
  i 
  Vegaardselveus 
  

   Dalføre 
  kort 
  østenfor 
  Aamli 
  Sogn. 
  Denne 
  Elv 
  løber 
  først 
  tem- 
  

   melig 
  parallelt 
  med 
  Nidelven, 
  men 
  bøjer 
  senere 
  mod 
  Nordost, 
  og 
  

   falder 
  ud 
  ved 
  Østerrisør. 
  I 
  denne 
  Elvs 
  øvre 
  Løb 
  (Vegaardshejen) 
  

   havde 
  Bæverne 
  endnu 
  i 
  Fyrgetyverne 
  været 
  særdeles 
  talrige, 
  og 
  

   de 
  viste 
  sig 
  i 
  denne 
  Tid 
  helt 
  nede 
  ved 
  Næs 
  Jernværk, 
  ikke 
  langt 
  

   fra 
  Tvedestrand; 
  flere 
  Exemplarer, 
  skudte 
  i 
  Nærheden 
  af 
  Næs, 
  

   bleve 
  af 
  Jernværksejer 
  Aall 
  i 
  disse 
  Tider 
  afgivue 
  til 
  de 
  forskjel- 
  

   lige 
  Musæer 
  i 
  Norge 
  eg 
  Sverige. 
  Ifølge 
  en 
  Meddelelse, 
  som 
  jeg 
  

   har 
  modtaget 
  af 
  en 
  i 
  Vegaardshejen 
  bosat 
  Mand, 
  havde 
  der 
  op- 
  

   rindelig 
  været 
  mange 
  Hytter 
  og 
  Dyr; 
  men 
  skjønt 
  de 
  ikke 
  bleve 
  

   synderligt 
  efterstræbte, 
  forsvandt 
  de 
  dog 
  effcerhaanden 
  eller 
  fortrak 
  

   fra 
  dette 
  District, 
  og 
  de 
  forekomme 
  neppe 
  nu 
  længere 
  levende 
  

  

  