﻿Bæverens 
  Udbredelse 
  i 
  Norge. 
  • 
  29 
  

  

  Ved 
  Henvendelse 
  til 
  Gaardbruger 
  Rasmus 
  Lohne, 
  der 
  netop 
  

   bor 
  i 
  disse 
  Trakter, 
  bar 
  jeg 
  faaet 
  den 
  Meddelelse, 
  at 
  i 
  hele 
  Tø- 
  

   risdals 
  Sogn, 
  altsaa 
  i 
  Vanddraget 
  ovenfor 
  Tørenæs, 
  findes 
  der 
  in- 
  

   gen 
  Bævere 
  for 
  Tiden. 
  Omtrent 
  1860 
  blev 
  et 
  Individ 
  ihjelslaaet 
  

   i 
  en 
  af 
  Smaaelvene 
  ved 
  Gaarden 
  Haugland 
  i 
  Tørisdal, 
  men 
  no- 
  

   gen 
  Hytte 
  eller 
  bekjendt 
  Bolig 
  for 
  Bæ 
  veren 
  fandtes 
  heller 
  ikke 
  

   dengaiig. 
  At 
  imidlertid 
  dette 
  Vanddrag 
  i 
  tidligere 
  Dage 
  raaa 
  have 
  

   været 
  rigt 
  paa 
  Bævere, 
  fremgaar 
  alene 
  af 
  Navnet 
  Bjaarvand, 
  den 
  

   omtr. 
  10 
  Kilom. 
  lange 
  Indsø, 
  der 
  ligger 
  paa 
  Glrændsen 
  af 
  Drange- 
  

   dal, 
  kort 
  ovenfor 
  den 
  endnu 
  existerende 
  Coloni 
  ved 
  Tørenæs. 
  

  

  (3). 
  Porsgrund. 
  

  

  Endelig 
  maa 
  i 
  denne 
  Forbindelse 
  nævnes 
  den 
  mærkelige 
  Op- 
  

   træden 
  af 
  Bævere, 
  som 
  fandt 
  Sted 
  ved 
  Porsgrund 
  i 
  Løbet 
  af 
  nogle 
  

   faa 
  Aar 
  indtil 
  1880, 
  da 
  de 
  atter 
  fors 
  vandt 
  sporløst 
  Denne 
  Coloni 
  

   var 
  sandsyligvis 
  dannet 
  af 
  nogle 
  fra 
  Tørenæs-Colonien 
  i 
  Di'ange- 
  

   dal 
  udvandrede 
  Individer. 
  

  

  Sommeren 
  1878|blev 
  det 
  bekjendt, 
  at 
  der 
  havde 
  nedsat 
  sig 
  

   Bævere 
  paa 
  Glaarden 
  Bora's 
  Grund 
  i 
  Solum, 
  tæt 
  ved 
  Voldsfjor- 
  

   den 
  i 
  Nærheden 
  af 
  Porsgrund 
  ^). 
  Colonien, 
  der 
  oprindelig 
  blot 
  

   har 
  bestaaet 
  af 
  1 
  — 
  2 
  Par, 
  havde 
  taget 
  Ophold 
  ved 
  en 
  liden 
  Bæk 
  

   (Rørabækken), 
  og 
  her 
  gravet 
  store 
  Huller 
  i 
  Elvekanten. 
  Store 
  

   Mængder 
  af 
  Aspe- 
  og 
  Birketræer 
  bleve 
  fældede, 
  men 
  nogen 
  egent- 
  

   lig 
  Hytte 
  blev 
  ikke 
  bygget; 
  derimod 
  opførtes 
  en 
  Dæmning 
  for 
  at 
  

   regulere 
  Vandstanden 
  i 
  det 
  temmelig 
  ubetydelige 
  Vandløb. 
  Den 
  

   Bred, 
  som 
  de 
  beboede, 
  var 
  stejl 
  og 
  tæt 
  skovklædt 
  ; 
  oprindeligt 
  

   havde 
  de 
  nedsat 
  sig 
  paa 
  den 
  modsatte 
  Bred, 
  der 
  var 
  flad 
  og 
  græs- 
  

   bevoxet, 
  men 
  de 
  fortrak 
  herfra, 
  da 
  de 
  Huller, 
  som 
  de 
  her 
  grove 
  

   i 
  Elvekanten, 
  bleve 
  af 
  Gaardens 
  Beboere 
  tilstoppede 
  af 
  Frygt 
  

   for, 
  at 
  Kjørene 
  skulde 
  træde 
  igjennem. 
  

  

  Enkelte 
  af 
  de 
  nedskaarne 
  Træer 
  havde 
  været 
  36 
  Tommer 
  

   (93ßmm) 
  { 
  Omkreds, 
  andre 
  29 
  og 
  28 
  Tommer. 
  Idethele 
  havde 
  de 
  

   i 
  de 
  5 
  Aar, 
  hvori 
  de 
  havde 
  havt 
  Tilhold 
  ved 
  Rørabækken, 
  ned- 
  

   skaaret 
  mangfoldige 
  Tylvter 
  Løvtræer 
  (Birk, 
  Or, 
  Asp, 
  Rogn 
  og 
  

  

  ^) 
  Sandsynligvis 
  have 
  de 
  dog 
  væiet 
  her 
  et 
  Par 
  Aar 
  tidligere, 
  end 
  det 
  ved 
  

   denne, 
  oprindelig 
  gjennem 
  Aviserne 
  fremkomne 
  Meddelelse, 
  blev 
  bekjendt. 
  

   Ifølge 
  et 
  Brev 
  fra 
  Gaardens 
  Ejer 
  (H. 
  Tellefsen 
  Ødegaarden) 
  mærkedes 
  

   deres 
  Nærværelse 
  allerede 
  i 
  1876. 
  

  

  