﻿Bæverens 
  Udbredelso 
  i 
  Norge. 
  33 
  

  

  Bævere, 
  hvorom 
  Navnet 
  Bjøraa 
  (ved 
  Bredflaavandet, 
  lige 
  overfor 
  

   Doselveus 
  Udlob 
  i 
  samme) 
  vidner. 
  Mr. 
  Cocks 
  nævner 
  i 
  »Zoolo- 
  

   gist« 
  f. 
  1880, 
  at 
  der 
  eudnu 
  i 
  1866 
  bleve 
  2 
  Bævere 
  dræbte 
  paa 
  

   dette 
  Sted; 
  ifølge 
  en 
  skriftlig 
  Meddelelse 
  af 
  Dr. 
  Bull 
  vare 
  de 
  for 
  

   20 
  — 
  30 
  Aar 
  siden 
  talrige 
  i 
  Hovedvanddraget 
  i 
  Evje, 
  hvor 
  den 
  sidste 
  

   Bæver 
  blev 
  dræbt 
  med 
  en 
  Lyster 
  Vinteren 
  1870 
  — 
  71 
  af 
  Torje 
  

   Kalhoft. 
  

  

  Endnu 
  i 
  1878 
  blev, 
  ifølge 
  en 
  Meddelelse 
  af 
  Lensmand 
  Gun- 
  

   dersen, 
  en 
  Bæverhytte 
  paabegyndt 
  ved 
  et 
  Vand, 
  kaldet 
  Gunders- 
  

   Vandet, 
  beliggende 
  omtrent 
  20 
  Kilom. 
  vestenfor 
  Hordnæs 
  Kirke, 
  

   paa 
  Grændsen 
  af 
  Aaseral. 
  Da 
  de 
  ikke 
  senere 
  med 
  Vished 
  ere 
  

   bemærkede 
  paa 
  dette 
  Sted, 
  have 
  sandsynligvis 
  Dyrene 
  atter 
  flyt- 
  

   tet; 
  men 
  det 
  kan 
  neppe 
  betvivles, 
  at 
  der 
  endnu 
  findes 
  et 
  eller 
  

   andet 
  Individ 
  levende 
  i 
  dette 
  Vanddrag. 
  

  

  C. 
  Bæyerens 
  Levemaade 
  og 
  øvrige 
  Optræden 
  i 
  Norge. 
  

  

  Anvendte 
  Træsorter. 
  De 
  Træsorter, 
  som 
  fældes 
  af 
  Bæverne, 
  

   tjene, 
  som 
  bekjendt, 
  paa 
  en 
  Gang 
  som 
  Føde 
  og 
  som 
  Byggemate- 
  

   riale. 
  Fremfor 
  alle 
  andre 
  Træsorter 
  foretrækker 
  Bæveren 
  hos 
  

   os 
  Aspen 
  {Populus 
  tremula), 
  og 
  den 
  angriber 
  derfor 
  altid 
  først 
  

   denne, 
  «aalænge 
  denne 
  findes 
  ved 
  Haanden. 
  Dernæst 
  angribes 
  

   Birk, 
  Eg 
  og 
  Or 
  (saavel 
  Graa-Or, 
  Alnus 
  incana, 
  som 
  A. 
  glutinosa 
  

   eller 
  Svart-Oren). 
  Flere 
  Gange 
  har 
  jeg 
  ' 
  seet 
  angrebne 
  Bogne- 
  

   buske; 
  fremdeles 
  hyppigt 
  Salix 
  capraea 
  (eller 
  den 
  alm. 
  Sølje), 
  

   men 
  langt 
  sjeldnere 
  Rhamnus 
  frangula 
  (Brakal). 
  Naaletræer 
  

   synes 
  den 
  hos 
  os 
  aldrig 
  at 
  benytte, 
  ikke 
  engang 
  som 
  Bygningsma- 
  

   teriale; 
  kun 
  en 
  eneste 
  Gang, 
  nemlig 
  ved 
  Hytten 
  ved 
  Tørenæs 
  i 
  

   Drangedal, 
  fandt 
  jeg 
  en 
  ung 
  Gran 
  (med 
  en 
  Diameter 
  af 
  omtrent 
  

   40™™) 
  afskaaret 
  og 
  delt 
  i 
  nogle 
  Stykker, 
  der 
  laa 
  løse 
  tilligemed 
  

   Fliserne, 
  uden 
  dog 
  at 
  være 
  videre 
  benyttede. 
  Maaske 
  har 
  den 
  

   fældt 
  dette 
  unge 
  Grantræ 
  blot 
  for 
  at 
  kunne 
  komme 
  til 
  en 
  lige 
  

   bagved 
  staaende 
  Birk, 
  der 
  ligeledes 
  laa 
  fældet 
  ved 
  Siden. 
  

  

  Tykkelsen 
  og 
  Dimensionerne 
  af 
  de 
  fældede 
  Træer 
  er 
  ofte 
  

   ganske 
  betydelig. 
  Som 
  ovenfor 
  nævnt, 
  havde 
  de 
  i 
  Høsten 
  1880 
  

   nedskaaret 
  eller 
  angrebet 
  ved 
  Sigridnæs 
  i 
  Aamli 
  omtr. 
  2 
  Tylvter 
  

   svære, 
  rankvoxne 
  Asper 
  med 
  en 
  Højde 
  af 
  omkring 
  60 
  Fod 
  

  

  Nyt 
  Magazin 
  f. 
  Na 
  turv. 
  XXVIII 
  I. 
  ^ 
  

  

  