﻿Bæverens 
  Udbredelse 
  i 
  Norge. 
  39 
  

  

  I 
  en 
  skriftlig 
  Meddelelse, 
  som 
  jeg 
  skylder 
  Lensmand 
  Liestøl, 
  

   beskriver 
  han 
  paa 
  følgende 
  Maade 
  Bæverhytternes 
  Bygning 
  ved 
  

   de 
  senere 
  (helt 
  eller 
  delvis) 
  forsvundne 
  Colonier 
  i 
  Bygland 
  i 
  Sæ- 
  

   tersdalen. 
  

  

  .>> 
  Hytten 
  var 
  bygget 
  af 
  Asp 
  estokke 
  saa 
  tykke 
  som 
  en 
  Mandslæg, 
  

   og 
  henimod 
  1 
  Favn 
  lange. 
  Stokkene 
  maatte 
  altid 
  være 
  fuldkommen 
  

   friske 
  ; 
  Træer, 
  der 
  havde 
  Skade, 
  toges 
  ikke. 
  Naar 
  der 
  var 
  tømret 
  

   i 
  en 
  Højde 
  af 
  ca. 
  ^l^ 
  Alen, 
  lagdes 
  Grulv, 
  og 
  der 
  var 
  mindst 
  2 
  saa- 
  

   danne 
  Etager 
  og 
  2 
  Gulve. 
  Her 
  holdt 
  Dyrene 
  til, 
  og 
  man 
  siger, 
  

   at 
  de 
  sad 
  paa 
  det 
  nederste 
  Grulv, 
  og 
  hængte 
  Halen 
  ned 
  mellem 
  

   Stokkene 
  og 
  ned 
  i 
  Våndet, 
  da 
  Halen 
  ikke 
  taalte 
  at 
  blive 
  tør.« 
  

  

  Ogsaa 
  Feragen 
  har 
  iagttaget, 
  at 
  Hyttens 
  egentlige 
  Beboelses- 
  

   rum 
  ligger 
  saa 
  nær 
  Yandkanten, 
  der 
  staar 
  ind 
  i 
  Grangene, 
  at 
  Bæ- 
  

   veren 
  i 
  sit 
  Leje 
  blot 
  er 
  beskyttet 
  mod 
  at 
  blive 
  vaad. 
  

  

  Flere 
  af 
  de 
  øvrige 
  Hytter 
  i 
  Nidelvens 
  Vanddrag 
  have 
  en 
  

   Bredde, 
  der 
  lader 
  formode, 
  at 
  ogsaa 
  disse 
  ere 
  »dobbelte«, 
  eller 
  for- 
  

   synede 
  med 
  en 
  langsløbende 
  Skillevæg. 
  Dette 
  gjælder 
  f. 
  Ex. 
  den 
  

   ene 
  af 
  Hytterne 
  ved 
  Maamoen, 
  og 
  begge 
  de 
  nuværende 
  Hytter 
  

   paa 
  Aaslandsøen 
  (eller 
  ialfald 
  den 
  vestlige). 
  

  

  Jordhuller. 
  I 
  Nærheden 
  af 
  de 
  egentlige 
  Hytter 
  findes 
  der, 
  

   som 
  ovenfor 
  meddelt, 
  talrige 
  Huller 
  i 
  Elvebredden, 
  der 
  føre 
  ind 
  

   til 
  vidtløftige 
  (range, 
  som 
  staa 
  i 
  Forbindelse 
  med 
  Hytterne. 
  Det 
  

   er 
  sandsynligt, 
  at 
  disse 
  Huller 
  afgive 
  Boliger 
  for 
  de 
  enkelte 
  Indi- 
  

   vider, 
  der 
  ikke 
  udgjøre 
  Medlem 
  af 
  nogen 
  Familie, 
  eller 
  maaske 
  

   ogsaa 
  midlertidigt 
  for 
  Pamiliemedlemmerne 
  selv 
  ; 
  Feragen 
  antager, 
  

   at 
  Hytten 
  egentlig 
  maa 
  betragtes 
  som 
  hovedsagelig 
  bygget 
  til 
  Vin- 
  

   teropholdsted. 
  

  

  Saadanne 
  Jordhuller 
  kunne 
  ogsaa 
  findes 
  spredte 
  paa 
  andre 
  

   Steder 
  ved 
  Elvebredden 
  i 
  de 
  Vanddrag, 
  som 
  beboes 
  af 
  Bæverne, 
  

   og 
  udgjøre 
  Tilholdsteder 
  for 
  enkelte 
  omstrejfende 
  Individer, 
  der 
  

   ikke 
  have 
  opført 
  Hytte. 
  

  

  Dæmninger. 
  Som 
  ovenfor 
  er 
  omtalt, 
  blive 
  aldrig 
  Dæmninger 
  

   opførte, 
  hvor 
  Bæverne 
  bo 
  ved 
  selve 
  Hovedvanddraget 
  eller 
  dettes 
  

   større 
  Arme, 
  saaledes 
  som 
  det 
  er 
  Tilfældet 
  ved 
  Sigridnæs, 
  Maa- 
  

   moen 
  og 
  Fladen- 
  Colonierne 
  i 
  Aamli, 
  samt 
  ved 
  Tørenæs 
  i 
  Drangedal. 
  

  

  Have 
  derimod 
  Bæverne 
  nedsat 
  sig 
  ved 
  mindre 
  Elveløb 
  eller 
  

   Bække, 
  bliver 
  der 
  opført 
  Dæmninger 
  for 
  at 
  regulere 
  Vandstanden, 
  

   saaledes 
  at 
  Hytterne 
  i 
  den 
  varmere 
  Aarstid 
  ikke 
  komme 
  til 
  at 
  

  

  