﻿Dislokationerne 
  i 
  Kristianiadalen. 
  

  

  Af 
  

   Th. 
  ISJemlf, 
  

  

  Til 
  orientering 
  i 
  dislokationer 
  turde 
  herefter 
  Kristiania- 
  

   dalen 
  blive 
  bekvemt 
  exempel, 
  ligesom 
  egnen 
  siden 
  1854 
  har 
  

   været 
  det 
  for 
  foldninger. 
  Naar 
  jeg 
  ikke 
  før 
  kar 
  kenvist 
  til 
  

   Kristianiadalen 
  s 
  dislokationer, 
  nagtet 
  jeg 
  i 
  »Udsigt« 
  over 
  sydl. 
  

   Norges 
  geol. 
  kar 
  nævnt 
  exempelvis 
  nogle 
  andre 
  og 
  tillige 
  ken- 
  

   pegede 
  paa, 
  at 
  de 
  yngste 
  dislokationer 
  og 
  brudlinier 
  give 
  sig 
  

   tilkjende 
  overkovedet 
  paa 
  en 
  iønefaldende 
  maade 
  overalt, 
  saa 
  

   kar 
  det 
  været, 
  fordi 
  jeg 
  ikke 
  i 
  noget 
  topografisk 
  kart 
  fandt 
  

   den 
  støtte, 
  som 
  var 
  nødvendig. 
  Nu 
  foreligger 
  imidlertid 
  blada 
  

   af 
  de 
  fortræffelige 
  karter 
  i 
  1 
  : 
  25,000 
  over 
  Kristiania 
  omegn. 
  

   Disse 
  kar 
  jeg 
  kunnet 
  benytte. 
  De 
  skarpe 
  nuancer 
  i 
  alle 
  kon- 
  

   turer 
  træde 
  ker 
  frem, 
  og 
  man 
  kar 
  den 
  kjælp, 
  som 
  man 
  just 
  

   bekøver. 
  De 
  lange 
  retliniede 
  strøg 
  for 
  tværdale 
  og 
  fjord- 
  

   begrændsning, 
  landspidsers 
  eiendommelige 
  opskj 
  æring 
  i 
  nord- 
  

   sydlig 
  retning 
  eller 
  derom 
  i 
  Kristianiadalen 
  maatte 
  være 
  

   gründet 
  i 
  noget, 
  og 
  denne 
  grund 
  kunde 
  neppe 
  være 
  andet 
  end 
  

   dislokationers 
  brudlinier 
  fra 
  først 
  af. 
  

  

  I 
  Paa 
  exkursioner 
  med 
  de 
  studerende 
  er 
  det 
  min 
  agt 
  at 
  

   1'fylde 
  disse 
  vakre 
  karter 
  med 
  betegninger 
  for 
  bergarters 
  

   grændser 
  m. 
  m. 
  Yi 
  begyndte 
  kermed 
  ifjor, 
  strax 
  det 
  første 
  

   blad 
  var 
  udkommet. 
  laar, 
  da 
  ogsaa 
  et 
  blad 
  no. 
  2 
  med 
  Sand- 
  

   viken 
  laa 
  forkaanden,. 
  kunde 
  det 
  ikke 
  undgaaes, 
  at 
  vi 
  maatte 
  

  

  j- 
  

  

  