﻿80 
  Th. 
  Kjerulf. 
  

  

  opsøge 
  dislokationerne, 
  hvilke 
  jo 
  her 
  paa 
  vestsiden 
  af 
  Kri- 
  

   stianiadalen 
  overalt 
  springe 
  saa 
  stærkt 
  i 
  øinene. 
  Der 
  var 
  

   derhos 
  særskilt 
  aarsag, 
  idet 
  jeg 
  havde 
  planlagt 
  arbeide 
  i 
  

   nogle 
  rektangelkarter, 
  hvor 
  der 
  forekom 
  mig 
  bekjendt 
  dislo- 
  

   kationer. 
  Jeg 
  ansaa 
  det 
  altsaa 
  for 
  praktisk 
  at 
  forsøge 
  med 
  

   nogle 
  af 
  de 
  engagerede 
  først 
  at 
  opspore 
  Kristianiadalens 
  til 
  

   øvelse. 
  

  

  At 
  etagerne 
  i 
  øerne 
  ikke 
  korrespondere 
  overalt 
  paa 
  begge 
  

   sider 
  af 
  de 
  sydgaaende 
  sund, 
  at 
  de 
  store 
  kalkdrag 
  (pentame- 
  

   ruskalken 
  etage 
  6) 
  ved 
  Sandviken 
  ikke 
  ligge 
  i 
  sigtelinien 
  det 
  

   ene 
  med 
  det 
  andet 
  osv. 
  har 
  alt 
  faaet 
  et 
  vistnok 
  ufuldkomment 
  

   udtryk 
  i 
  mine 
  tidligere 
  udgivne 
  geologiske 
  karter. 
  

  

  Men 
  længer 
  kom 
  det 
  heller 
  ikke 
  for 
  det 
  første 
  med 
  de 
  gamle 
  

   topografiske 
  karter 
  som 
  grundlag. 
  laar 
  altsaa 
  begyndte 
  vi 
  vore 
  

   exkursioner 
  med 
  at 
  orientere 
  os 
  i 
  etagernes 
  strøg 
  paa 
  kartet, 
  

   i 
  gangenes 
  retninger 
  m. 
  m. 
  og 
  foretog 
  os 
  dernæst 
  at 
  opgaa 
  

   Sandvikselvens 
  linie. 
  At 
  denne 
  er 
  en 
  retliniet 
  afgrændset 
  

   depression 
  mellem 
  fjeldrammer 
  paa 
  hver 
  side, 
  at 
  elven 
  slyn- 
  

   ger 
  sig 
  i 
  den 
  nedre 
  del 
  af 
  renden, 
  løber 
  snorlige 
  frem 
  i 
  den 
  

   øvre 
  del 
  osv, 
  videre 
  at 
  strøget 
  just 
  afbrudt 
  i 
  rendens 
  linie 
  

   divergerer 
  med 
  nogle 
  grader 
  paa 
  hver 
  side 
  af 
  denne, 
  kan 
  sees 
  

   af 
  kartet. 
  Dette 
  maatte 
  efter 
  min 
  anskuelse 
  være 
  grundet 
  i, 
  

   brud 
  og 
  dislokation 
  fra 
  først 
  af. 
  

  

  Medens 
  vi 
  nu 
  gik 
  og 
  saa 
  os 
  om 
  efter 
  denne, 
  gjorde 
  hr. 
  

   0. 
  Herrmann 
  fra 
  Leipzig 
  opmærksom 
  paa, 
  at 
  der 
  just 
  frem- 
  

   traadte 
  synlig 
  horizontalforskyvning 
  i 
  selve 
  elvens 
  rende 
  ved 
  

   snævringens 
  øvre 
  bro 
  nær 
  G-rini. 
  Hr. 
  Herrmann, 
  som 
  noterede 
  

   vore 
  fælleds 
  optegnelser, 
  har 
  ovenfor 
  korteligt 
  beskrevet 
  denne 
  

   nu 
  let 
  overskuelige 
  dislokationsrende. 
  Naturligvis 
  er 
  ikke 
  

   dislokationerne 
  i 
  Kristianiadalen 
  indskrænket 
  til 
  denne 
  nu 
  

   beskrevne 
  rende 
  eller 
  dens 
  fortsættelse, 
  og 
  jeg 
  forbeholder 
  

   mig 
  ved 
  anden 
  leilighed 
  snarest 
  at 
  fortsætte 
  om 
  dem. 
  Her 
  

   følger 
  nogle 
  ord 
  til 
  foreløbig 
  orientering. 
  

  

  De 
  linier, 
  som 
  dislokationen 
  med 
  sine 
  snit 
  optegner 
  paa 
  

   landpladen, 
  har 
  her, 
  som 
  efter 
  min 
  formening 
  i 
  mange 
  andre 
  

   tilfælde, 
  været 
  de 
  grundbestemmende 
  for 
  det 
  endelige 
  relief. 
  

  

  Dislokationen 
  i 
  Sandvikdalen 
  optræder 
  at 
  se 
  til 
  som 
  en 
  

   horizontalforskyvning 
  ved 
  siden 
  af 
  at 
  en 
  strimmel 
  landplade, 
  

   den 
  hvori 
  elven 
  tildels 
  nu 
  fly 
  der, 
  men 
  som 
  ogsaa 
  i 
  Slæpend- 
  

   dalen 
  ligger 
  udenfor 
  elvens 
  nærværende 
  arbeidsrum, 
  aaben- 
  

  

  