﻿! 
  Dislokationerne 
  i 
  Kristianiadalen. 
  81 
  . 
  

  

  bart 
  liar 
  lidt 
  en 
  sænkniag. 
  For 
  at 
  vise 
  dette 
  turde 
  det 
  være 
  

   j 
  kortest 
  at 
  optegne 
  iiogle 
  stykker 
  landpl 
  ade 
  med 
  den 
  skikt- 
  

   i 
  stilling, 
  som 
  er 
  den 
  Herskende 
  kersteds. 
  

  

  Modellen 
  I 
  forestiller 
  et 
  stykke 
  af 
  landpladen 
  med 
  de 
  

   1 
  foldede 
  skikter. 
  Foldningen 
  kar 
  fundet 
  sted, 
  etagerne 
  synke 
  

   i 
  og 
  stige 
  med 
  saddel 
  og 
  med 
  skaal 
  i 
  bølgerne; 
  men 
  derkos 
  kar 
  

   I 
  allerede 
  en 
  denudation 
  fundet 
  sted. 
  Bølgerne 
  er 
  oventil 
  af- 
  

   Î 
  skaarne, 
  saa 
  skiktkovederne 
  i 
  dem 
  overalt 
  komme 
  frem, 
  og 
  

   i 
  overfladen 
  er 
  et 
  plan. 
  Denne 
  denudation 
  eller 
  denne 
  jævn- 
  

   ! 
  lægning 
  er 
  saa 
  uendelig 
  gammel, 
  at 
  man 
  vel 
  skulde 
  kunne 
  

   Î 
  vægre 
  sig 
  for 
  at 
  redegjøre 
  for 
  den. 
  At 
  paaberaabe 
  sig 
  nutids 
  

   i 
  tilstande 
  og 
  nutids 
  agentier 
  gaar 
  vistnok 
  an, 
  men 
  ganske 
  

   j 
  uvist 
  bliver 
  det, 
  om 
  og 
  kvor 
  alle 
  disse 
  agentier 
  kavde 
  plads 
  

   i 
  ber 
  og 
  virkerum 
  i 
  bin 
  tid. 
  Men 
  det 
  maa 
  være 
  tilladt 
  i 
  en 
  

   I 
  betragtning 
  som 
  nærværende, 
  da 
  vi 
  ikke 
  kan 
  gaa 
  tilbage 
  til 
  

   j 
  de 
  første 
  formationers 
  første 
  tilstande 
  kver 
  gang 
  vi 
  skal 
  gjøre 
  

   j 
  rede 
  for 
  en 
  dal, 
  at 
  gaa 
  ud 
  fra 
  djette 
  plan 
  som 
  et 
  givet 
  stand- 
  

   j 
  punkt. 
  Tki 
  det 
  er 
  virkeligt, 
  ikke 
  tænkt. 
  I 
  profilerne 
  fra 
  Kroft- 
  

   j 
  kollen, 
  Lierdalen, 
  Holsfjord 
  osv. 
  (se 
  Ueber 
  die 
  Geologie 
  des 
  

   südlicben 
  Norwegens 
  pl. 
  3 
  og 
  Udsigt 
  over 
  sydlige 
  Norges 
  

   geol. 
  pag. 
  58 
  pl. 
  23) 
  bar 
  jeg 
  vist 
  forlængst, 
  at 
  et 
  konglome- 
  

   rat 
  er 
  udbredt 
  over 
  et 
  saadant 
  jævnlagt 
  plan, 
  at 
  dette 
  kon- 
  

   glomerat 
  afskjærer 
  silurbølgernes 
  toppe, 
  og 
  at 
  porfyrbergets 
  

   masse 
  atter 
  ligger 
  over 
  konglomeratet. 
  Endogsaa 
  køiden 
  af 
  

   dette 
  plan 
  over 
  den 
  nuværende 
  overflade 
  og 
  derved 
  maa- 
  

   let 
  for 
  kvad 
  der 
  er 
  borttransporteret 
  siden 
  bin 
  tid 
  kj 
  endes 
  

   Man 
  sammenligne 
  konturerne 
  i 
  landskabet 
  syd 
  for 
  Kroftkol- 
  

   len, 
  syd 
  for 
  Skouumaas 
  osv. 
  Konglomeratet 
  er 
  som 
  en 
  streg 
  

   underst 
  ved 
  porfyrmurens 
  fod, 
  forlænges 
  denne 
  streg, 
  saa 
  vil 
  

   den 
  kunne 
  tegnes 
  i 
  profilet 
  et 
  stykke 
  over 
  silurbølgernes 
  nu- 
  

   værende 
  toppe. 
  Profilkonturen 
  Kroftkollen 
  Gjellebæk, 
  Skou- 
  

   umaas 
  Skouum 
  osv, 
  er 
  oplysende 
  i 
  denne 
  kenseende. 
  Og 
  

   i 
  sammenlignes 
  med 
  disse 
  konturer 
  Tanumaasens, 
  saa 
  synes 
  det 
  

   j 
  allerede 
  beraf 
  indlysende, 
  at 
  Tanumporfyrberget 
  er 
  et 
  ved 
  

   dislokation 
  sænket 
  stykke. 
  Dog 
  berom 
  i 
  den 
  senere 
  medde- 
  

   lelse, 
  som 
  jeg 
  forbeholder 
  mig. 
  

  

  Om 
  nu 
  en 
  rende 
  skjærer 
  gjennem 
  saaledes 
  bygget 
  land- 
  

   j 
  stykke 
  — 
  og 
  vi 
  bar 
  næsten 
  nøie 
  dette 
  for 
  os 
  ovenfor 
  Sand- 
  

   viken 
  — 
  saa 
  vil 
  profilerne 
  og 
  overfladen 
  selv 
  bære- 
  mærk 
  et 
  og 
  

   maal 
  paaskrevet, 
  om 
  renden 
  er 
  udrettet 
  ved 
  erosion 
  alene, 
  

  

  Nyt 
  Magazin 
  f. 
  Naturr. 
  XXVIII 
  I. 
  6 
  

  

  