﻿o 
  Hans 
  Renscli. 
  

  

  eiendomme 
  udført 
  kart, 
  der 
  liar 
  tjent 
  som 
  grundlag 
  for 
  den 
  

   side 
  92 
  meddelte 
  kartskisse. 
  

  

  Oplysninger 
  om 
  Viksnes's 
  geologi 
  findes 
  tidligere 
  med- 
  

   delte 
  i 
  »Notice 
  sur 
  la 
  mine 
  de 
  Vigsnaes. 
  Par 
  Ck. 
  Defrance, 
  

   Ingénieur-directeur 
  d'exploitation. 
  Stavanger 
  1870.« 
  Kisleiet 
  

   forekommer 
  efter 
  dette 
  skrift 
  omtrentlig 
  paa 
  grensen 
  mel- 
  

   lem 
  gabbro 
  og 
  metamorfiske 
  lag. 
  SidstnæYnte 
  sees 
  over 
  

   en 
  større 
  strækning 
  i 
  n. 
  for 
  gruben, 
  medens 
  gabbroen 
  staar 
  i 
  

   syd 
  for 
  samme, 
  adskilt 
  fra 
  den 
  ved 
  omtrent 
  18 
  m. 
  skifer 
  ind- 
  

   sprængt 
  med 
  s 
  vovlkiskrystaller 
  og 
  gj 
  ennemsat 
  med 
  smaa 
  aarer 
  

   af 
  kobberkis, 
  undtagelsesvis 
  ogsaa 
  med 
  gedigent 
  kobber. 
  Gab- 
  

   broens 
  optræden 
  er, 
  saavidt 
  vides, 
  først 
  eftervist 
  af 
  bergmester 
  

   Dr. 
  DahU. 
  

  

  Det 
  følgende 
  aar 
  beskreves 
  Viksnes 
  forekomst 
  af 
  Amund 
  

   Helland 
  i 
  »Ertsforekomster 
  i 
  Søndhordland 
  og 
  paa 
  Karmøen«. 
  

   Nyt 
  Mag. 
  f. 
  Naturv. 
  18 
  Bind. 
  Cbr. 
  1871. 
  p. 
  247. 
  Forf. 
  anfø- 
  

   rer 
  grønne 
  glindsende 
  lerskifere 
  som 
  den 
  almindelige 
  bergart 
  

   lige 
  ved 
  ertsleiet 
  og 
  nævner 
  gabbro 
  som 
  forekommende 
  i 
  en 
  

   liden 
  fjeldvæg 
  nogle 
  faa 
  skridt 
  fra 
  værkets 
  contorbygning. 
  

   Det 
  i 
  det 
  følgende 
  omtalte 
  leie 
  af 
  blaakvarts 
  er 
  sandsynligvis 
  

   den 
  af 
  Helland 
  nævnte 
  »blaa 
  kvartsgång«. 
  I 
  »Kjerulf. 
  Udsigt 
  

   over 
  det 
  sydlige 
  Norges 
  geologi. 
  Cbr. 
  1879« 
  p. 
  240 
  og 
  241 
  med- 
  

   deles 
  efter 
  bergmester 
  Paasche 
  flere 
  karter 
  over 
  gruben 
  indtil 
  

   en 
  dybde 
  af 
  vel 
  100 
  m. 
  Leiets 
  udstrækning 
  i 
  strøget 
  er 
  efter 
  

   disse 
  80 
  — 
  100 
  m. 
  Faldet 
  er 
  efter 
  profilet 
  at 
  dømme 
  omtrent 
  

   80° 
  mod 
  nnø. 
  Mægtigheden 
  er 
  omtrent 
  5 
  m. 
  indtil 
  ca. 
  40 
  m.'s 
  

   dyb. 
  Her 
  tiltager 
  den 
  til 
  18 
  m. 
  for 
  noget 
  længere 
  nede 
  at 
  

   dele 
  sig 
  i 
  tre 
  store 
  leier, 
  af 
  hvilket 
  det 
  ene 
  for 
  sig 
  alene 
  er 
  

   omtrent 
  17 
  m. 
  mægtigt. 
  Dersom 
  leiet 
  skulde 
  være 
  angivet 
  

   paa 
  vor 
  kartskisse 
  der, 
  hvor 
  de 
  med 
  smaa 
  hvide 
  firkanter 
  

   betegnede 
  hovedskakter 
  findes 
  ikke 
  langt 
  fra 
  Contorbygnin- 
  

   gen 
  (C), 
  vilde 
  dets 
  dimensioner, 
  som 
  man 
  ser 
  af 
  kartets 
  maale- 
  

   stok, 
  kun 
  tegne 
  sig 
  ganske 
  smaa. 
  

  

  Viksnes's 
  vigtigste 
  erts 
  er 
  finkornet, 
  med 
  kobberkis 
  opblandet 
  

   svovlkis; 
  kobb 
  ergehalten 
  anslaar 
  Defrance 
  til 
  4 
  pCt. 
  i 
  gjen- 
  

   nemsnit. 
  En 
  stor 
  del 
  af 
  den 
  erts, 
  som 
  ved 
  mit 
  besøg 
  laa 
  

   udbragt 
  af 
  gruberne, 
  var 
  smaakornet 
  zinkblende, 
  hvori 
  svovl- 
  

   kis 
  optraadte 
  i 
  tynde 
  lag. 
  Foråt 
  illustrere 
  udseendet 
  af 
  denne 
  

   erts 
  meddeles 
  hosstaaende 
  i 
  en 
  kvart 
  naturlig 
  størrelse 
  ud- 
  

   førte 
  tegning. 
  

  

  