﻿Geologiske 
  notiser 
  fra 
  Kristianiaegnen. 
  117 
  

  

  gaardsøen 
  liar 
  jeg 
  i 
  en 
  sort 
  phyllograptusskifer 
  med 
  mørk 
  

   graa 
  streg 
  iagttaget 
  gjennemsnit, 
  der 
  ligner 
  de 
  ovenfor 
  af 
  

   psendomorfoserne 
  beskrevne; 
  dog 
  var 
  de, 
  kvad 
  ydre 
  omgrens- 
  

   ning 
  angaar, 
  ikke 
  meget 
  karakteristiske 
  og 
  er 
  endnu 
  ikke 
  uøiere 
  

   undersogte. 
  Allerede 
  i 
  1862 
  har 
  professor 
  Kjerulf 
  i 
  en 
  ler- 
  

   holdig 
  kalksten 
  med 
  graptolitker 
  paa 
  sydenden 
  af 
  Helgøen 
  i 
  

   Mjosen 
  fandet 
  indeslutninger 
  af 
  graa 
  baryt 
  indtil 
  4 
  cm. 
  store. 
  

   Lassen 
  har 
  for 
  sikrere 
  bestemmelses 
  skyld 
  paa 
  et 
  spalte- 
  

   stykke 
  herfra 
  maalt 
  vinklerne 
  (101° 
  50', 
  101° 
  20', 
  90° 
  10'); 
  han 
  

   fandt, 
  at 
  mineralet 
  ved 
  pulverisering 
  frembragte 
  en 
  stinkende 
  

   lugt, 
  medens 
  den 
  sortagtige 
  kalksten, 
  hvori 
  det 
  laa, 
  ingen 
  saa- 
  

   dan 
  frembragte. 
  Her 
  bør 
  ogsaa 
  anføres, 
  at 
  professor 
  Kjerulf 
  

   paa 
  Stensodden 
  i 
  Ringsaker 
  har 
  observeret 
  orthoeerkalk 
  med 
  

   baryt. 
  

  

  Kalksanästen. 
  Som 
  for 
  nævnt 
  er 
  den 
  ældste 
  af 
  de 
  over 
  

   grundfj 
  eldet 
  liggende 
  afleiringer 
  et 
  konglomerat, 
  som 
  regnes 
  

   til 
  etage 
  1. 
  Over 
  dette 
  følger 
  indtil 
  etage 
  4 
  en 
  række 
  lag, 
  

   som 
  ved 
  sine 
  vidt 
  udbredte 
  lerskifere 
  og 
  kalkstene 
  maa 
  for- 
  

   modes 
  at 
  være 
  dannede 
  i 
  aabent 
  hav. 
  Den 
  eneste 
  sandsten- 
  

   afleiring, 
  jeg 
  har 
  seet, 
  er 
  et 
  kun 
  ca. 
  5 
  cm. 
  bredt 
  lag 
  af 
  graa 
  

   kalksandsten, 
  som 
  findes 
  lige 
  over 
  ceratopygekalken 
  ved 
  gren- 
  

   sen 
  mod 
  phyllograptusskiferen 
  paa 
  Kotangen, 
  der- 
  hvor 
  de 
  

   beskrevne 
  pseudomorfoser 
  forekommer. 
  

  

  I 
  den 
  øvre 
  del 
  af 
  etage 
  4 
  indfinder 
  sig, 
  som 
  man 
  f. 
  Eks. 
  

   kan 
  se 
  paa 
  N. 
  Langø, 
  flere 
  lag 
  af 
  en 
  finkornet 
  sandsten. 
  Straks 
  

   under 
  kalksandstenen 
  af 
  etage 
  5 
  ligger 
  (f. 
  eks. 
  langs 
  den 
  nord- 
  

   vestlige 
  rand 
  af 
  Hovedøen 
  og 
  Lindøen) 
  en 
  fossilførende, 
  smukt 
  

   laget, 
  graa, 
  for 
  øiet 
  næsten 
  tæt 
  sandsten, 
  som 
  sandsynligvis 
  

   er 
  kalkrig. 
  Langs 
  søen 
  udmærker 
  de 
  af 
  den 
  bestaaende 
  klip- 
  

   per 
  sig 
  ved 
  en 
  lys, 
  brunliggraa 
  farve. 
  Over 
  denne 
  har 
  man 
  

   den 
  grove 
  kalksandsten, 
  der 
  altsaa 
  ligesom 
  inddeles 
  ved 
  tidli- 
  

   gere 
  sandstenafleiringer. 
  Den 
  maa 
  sandsynligvis 
  være 
  afsat 
  

   paa 
  grundt 
  vand; 
  efter 
  den 
  følger 
  lerskifer 
  og 
  saa 
  de 
  kalk- 
  

   rige 
  etager 
  6 
  — 
  8, 
  som 
  man 
  kunde 
  være 
  tilbøielige 
  til 
  at 
  an- 
  

   tage 
  for 
  dannede 
  paa 
  dybere 
  vand. 
  

  

  Anledningen 
  til, 
  at 
  jeg 
  har 
  henvendt 
  nogen 
  opmæ,rksom- 
  

   hed 
  paa 
  vor 
  kalksandstenen, 
  er 
  en 
  angivelse 
  af 
  Marr 
  i 
  en 
  af- 
  

   handling 
  meddelt 
  i 
  Quart, 
  journal 
  of 
  the 
  geol. 
  soc. 
  of 
  Lon- 
  

  

  