﻿126 
  Hans 
  Renscli. 
  ^ 
  

  

  karter 
  oplyst 
  os 
  derom; 
  gjennem 
  sin 
  detalj 
  erede 
  fremstilling 
  

   af 
  de 
  karakteristiske 
  lag, 
  som 
  opbygger 
  etage 
  3 
  liar 
  i 
  den 
  

   seneste 
  tid 
  professor 
  Brøgger 
  ved 
  sit 
  foran 
  citerede 
  arbeide 
  

   indledet 
  et 
  fornyet 
  studium. 
  Paa 
  nogle 
  af 
  de 
  i 
  etage 
  3 
  fore- 
  

   kommende 
  foldninger 
  har 
  forf. 
  veiledet 
  af 
  Brøggers 
  værk 
  an- 
  

   vendt 
  en 
  del 
  arbeide 
  og 
  er 
  derved 
  tildels 
  kommen 
  til 
  en 
  op- 
  

   fatning, 
  som 
  afviger 
  en 
  smule 
  fra 
  hans. 
  

  

  KalJdagene 
  i 
  siluren 
  har 
  ikJæ 
  været 
  plastislie 
  under 
  fold- 
  

   ningen. 
  Paa 
  en 
  tid, 
  da 
  foldede 
  lagrækkers 
  plasticitet 
  er 
  un- 
  

   der 
  diskussion, 
  er 
  et 
  af 
  de 
  første 
  spørgsmaal, 
  man 
  ligeoverfor 
  

   vore 
  silurlag 
  vil 
  opstille, 
  vel 
  dette: 
  Har 
  de 
  omhandlede 
  lag 
  

   været 
  molekulær-plastiske 
  i 
  den 
  Heimske 
  betydning? 
  For- 
  

   fatteren 
  mener 
  nei. 
  At 
  de 
  hidhenhørende 
  lerskifere 
  til 
  en 
  vis 
  

   grad 
  har 
  været 
  plastiske, 
  er 
  vel 
  efter 
  deres 
  hele 
  maade 
  at 
  

   optræde 
  paa, 
  sandsynligt, 
  og 
  en 
  bestyrkelse 
  herfor 
  finder 
  man 
  

   ogsaa 
  i 
  de 
  ved 
  brud 
  fortrykte 
  former, 
  som 
  deres 
  fossiler 
  ofte 
  

   opviser. 
  Anderledes 
  stiller 
  spørgsmaalet 
  sig 
  ligeoverfor 
  de 
  

   faste 
  kalkstene, 
  f. 
  eks. 
  den 
  mægtigste 
  og 
  reneste 
  af 
  dem, 
  

   orthocerkalken, 
  ved 
  hvilken 
  man 
  vel 
  ikke, 
  som 
  ved 
  lerskifrene, 
  

   kan 
  tænke 
  sig, 
  at 
  de 
  fysiske 
  egenskaber 
  (bortseet 
  fra 
  tryk- 
  

   kets 
  betydning), 
  dengang 
  foldningen 
  foregik, 
  har 
  været 
  væ- 
  

   sentlig 
  andre, 
  end 
  de 
  er 
  nu. 
  Fossilerne, 
  navnlig 
  de 
  i 
  hun- 
  

   dredevis 
  i 
  orthocerkalken 
  forekommende 
  orthocerer, 
  har 
  intet- 
  

   steds 
  vist 
  mig 
  formforandringer, 
  som 
  kunde 
  tyde 
  paa, 
  at 
  selve 
  

   bergarten 
  under 
  de 
  i 
  fortiden 
  virkende 
  trykkræfter 
  havde 
  

   været 
  i 
  plastisk 
  tilstand, 
  hvad 
  der 
  dog 
  har 
  været 
  tilfælde 
  

   med 
  kalkstene 
  i 
  andre 
  egne, 
  f 
  ex. 
  de 
  af 
  mig 
  beskrevne 
  fossil- 
  

   førende 
  kalkstene 
  ved 
  Osøren 
  nær 
  Bergen 
  (Silurfossiler 
  og 
  

   pressede 
  konglomerater 
  i 
  Bergensskifrene 
  p. 
  66). 
  Kalkstenene 
  

   og 
  lerskifrene 
  har 
  efter 
  min 
  mening 
  forholdt 
  sig 
  forskjellige; 
  

   de 
  første 
  har 
  været 
  haarde 
  og 
  sprøde, 
  de 
  sidstnævnte 
  bløde 
  

   og 
  plastiske. 
  En 
  overgang 
  har 
  paa 
  en 
  maade 
  skifer 
  med 
  tal- 
  

   rige 
  indleirede 
  tynde 
  kalklag 
  og 
  kalkknoller 
  dannet. 
  Hermed 
  

   skal 
  dog 
  ikke 
  være 
  udtalt, 
  at 
  kalklagene 
  aldeles 
  ikke 
  skal 
  

   have 
  været 
  krummede; 
  noget 
  bøielig 
  er 
  vel 
  enhver 
  bergart. 
  

   Opsøger 
  man 
  i 
  profilerne 
  sluttede' 
  folder 
  af 
  orthocerkalken 
  

   (hvis 
  mægtighed 
  Brøgger 
  i 
  Kristianiaegnen 
  har 
  fundet 
  mellem 
  

  

  