﻿(jreologiske 
  notitser 
  fra 
  Kristianiaegnen. 
  145 
  

  

  slog 
  dem 
  over, 
  viste 
  sig 
  at 
  fortsætte 
  uforandret. 
  Større 
  saadanne 
  dan- 
  

   nede 
  en 
  overgang 
  til 
  mere 
  sammenhængende 
  haardere 
  lag. 
  

  

  Man 
  traadte, 
  som 
  sagt, 
  med 
  konglomeratet 
  ud 
  af 
  kløf- 
  

   ten. 
  Skraaningen 
  videre 
  nedover 
  mod 
  Sundvolden 
  bestaar 
  af 
  

   grønne 
  og 
  røde, 
  sandholdige 
  lerstene, 
  hældende, 
  som 
  det 
  synes, 
  

   mest 
  mod 
  s., 
  men 
  ogsaa 
  i 
  andre 
  retninger. 
  I 
  dem 
  har 
  bækken, 
  

   som 
  kommer 
  ned 
  fra 
  Krogkleveii, 
  gravet 
  en 
  dyb 
  kløft, 
  der 
  synes 
  

   at 
  være 
  ligesaa 
  trang 
  og 
  at 
  have 
  ligesaa 
  steile 
  sider 
  som 
  klevens. 
  

  

  Olivinrig 
  gabbro. 
  Dignes, 
  paa 
  sydsiden 
  af 
  Tyrifjorden. 
  

   Denne 
  grovkornede 
  bergart, 
  hvis 
  hovedbestanddel 
  er 
  en 
  graa 
  feld- 
  

   spat, 
  ligner 
  adskilligt 
  enkelte 
  af 
  de 
  ved 
  Laurvig 
  og 
  Langesunds- 
  

   fjorden 
  forekommende 
  varieteter 
  af 
  augitsyenit. 
  Ved 
  mikrosko- 
  

   pisk 
  undersøgelse 
  ser 
  man, 
  at 
  feldspaten 
  er 
  en 
  tydelig 
  plagioklas) 
  

   der 
  efter 
  udslukningsforholdene 
  (idet 
  mindste 
  for 
  en 
  stor 
  del) 
  synes 
  

   at 
  staa 
  nær 
  labrador 
  og 
  bytownit. 
  Feldspatindividerne 
  er 
  tavle- 
  

   formede 
  efter 
  M-fladen. 
  I 
  de 
  hjembragte 
  stykker 
  sees, 
  at 
  de 
  fleste 
  

   af 
  feldspaterne 
  er 
  anordnede 
  med 
  sine 
  største 
  dimensioner 
  indbyr- 
  

   des 
  parallelle. 
  Bergartens 
  a)iden 
  hovedbestanddel 
  er 
  diallag, 
  som 
  

   er 
  meget 
  svag 
  pleochroitisk, 
  rødliggraa 
  eller 
  grønliggraa 
  med 
  noget 
  

   rødt 
  i 
  sig. 
  Grønlig 
  olivin, 
  saa 
  godt 
  som 
  uden 
  spor 
  af 
  serpentini- 
  

   sering, 
  er 
  rigelig 
  tilstede. 
  Underordnet 
  indeholder 
  bergarten 
  lidt 
  

   apatit 
  samt 
  magnetkis. 
  

  

  Augitporfyren 
  ved 
  Holmestrand. 
  Ved 
  jernbaneanlægget 
  er 
  der 
  

   1 
  s. 
  for 
  denne 
  by 
  ble 
  ven 
  blotlagt 
  smukke 
  snit 
  gjennem 
  augitpor- 
  

   fyren. 
  Denne 
  vil 
  rimeligvis 
  ved 
  nøiere 
  petrografisk 
  undersøgelse 
  

   vise 
  sig 
  at 
  være 
  lignende 
  sammensat 
  som 
  diabasen 
  ved 
  Krogkleven. 
  

   Man 
  ser, 
  at 
  den 
  er 
  opbygget 
  af 
  ovenpaa 
  hverandre 
  flydte 
  strømme, 
  

   ofte 
  kjendelige 
  fra 
  hverandre 
  ved 
  den 
  mellemkommende 
  slaggeskorpe, 
  

   der-nu, 
  presenterer 
  sig 
  som 
  en 
  mandelsten; 
  tildels 
  sees 
  ogsaa 
  graa, 
  smale 
  

   tuflag 
  mellem 
  strømmene. 
  Flere 
  smaa 
  forrykninger 
  har 
  modificeret 
  

   de 
  oprindelige 
  forhold. 
  Ved 
  første 
  semafor, 
  3 
  kil. 
  i 
  s. 
  for 
  byen, 
  

   er 
  der 
  ved 
  bunden 
  af 
  Muleviken 
  blottet 
  et 
  kvartskonglomerat, 
  som 
  

   er 
  et 
  par 
  meter 
  mægtigt; 
  under 
  dette 
  sees 
  sandsten. 
  Kort 
  i 
  n. 
  

   for 
  Holmestrand 
  bør 
  man 
  ved 
  veien 
  lægge 
  mærke 
  til 
  en 
  af 
  augit- 
  

   porfyrens 
  strømme, 
  som 
  er 
  afsondret 
  i 
  smukke, 
  nogetnær 
  lodret- 
  

   staaende 
  søiler. 
  

  

  Nyt 
  Magazin 
  f. 
  Naturv. 
  XXVIII. 
  II. 
  10 
  

  

  