﻿Geologiske 
  iiotitser 
  fra 
  Kristianiaegnen. 
  147 
  

  

  staar 
  af 
  en 
  finkornet 
  grundmasse, 
  hvori 
  ligger 
  udskilt 
  større, 
  svagt 
  

   rødlige 
  feldspatkrystaller. 
  Under 
  mikroskop 
  viser 
  grundmassen 
  sig 
  

   at 
  beståa 
  af 
  plagioklaslister. 
  underordnet 
  forekom 
  et 
  og 
  andet 
  

   kvartskorn, 
  smaaflekker 
  af 
  en 
  lys 
  glimmer, 
  sekssidede 
  seiler 
  af 
  apa- 
  

   tit 
  m. 
  m. 
  De 
  udskilte 
  krystaller 
  viste 
  sig 
  at 
  være 
  plagioklas. 
  

   Ved 
  br. 
  bemærkedes 
  en 
  gnidningsbi'eccie 
  af 
  finkornede, 
  for 
  øiet 
  

   næsten 
  tætte 
  stene, 
  som 
  S3mtes 
  at 
  tilhøre 
  den 
  beskrevne 
  bergart, 
  

   og 
  af 
  sort 
  skifer, 
  altsammen 
  sammenkittet 
  af 
  kvarts. 
  Den 
  punk- 
  

   terede 
  linie 
  betegner 
  en 
  med 
  kvarts 
  og 
  kalkspat 
  fyldt 
  spræk, 
  efter 
  

   hvilken 
  der 
  rimeligvis 
  har 
  fundet 
  en 
  liden 
  forrykning 
  sted. 
  

  

  Den 
  omtalte 
  plagioklasrige 
  bergart 
  gjennemsættes 
  af 
  en 
  om- 
  

   I 
  trent 
  | 
  ra. 
  bred, 
  50° 
  med 
  nnv. 
  hældende 
  gang 
  af 
  kvartsporfyr 
  med 
  

   1 
  kuglestruktur. 
  Kuglerne 
  er 
  størst 
  i 
  den 
  midtre 
  del 
  af 
  gangen, 
  

   ; 
  hvor 
  de 
  bliver 
  henimod 
  ^ 
  cm. 
  store. 
  Man 
  har 
  en 
  graa, 
  tæt, 
  ikke 
  

   rigelig 
  tilstedeværende 
  grundmasse, 
  hvori 
  kuglerne^ 
  som 
  ogsaa 
  er 
  

   tætte, 
  tegner 
  sig 
  med 
  en 
  lysere, 
  brunliggraa 
  farve. 
  I 
  grundmassen 
  

   ! 
  bemærkes 
  en 
  del 
  kvarts, 
  fornemlis; 
  midt 
  efter 
  mellemrummene 
  mel- 
  

   lem 
  kuglerne. 
  Disse 
  er 
  forresten 
  lidet 
  tydelige 
  og 
  gjerne 
  noget 
  

   m'egelmæssige, 
  saa 
  bergartens 
  struktur 
  ikke 
  kan 
  roses 
  for 
  at 
  værf^ 
  

   ; 
  meget 
  tydelig; 
  noget 
  bedre 
  end 
  paa 
  friskt 
  tverbrud 
  træder 
  deu 
  

   frem 
  paa 
  forvitret 
  overflade. 
  Overalt 
  indsprængt 
  er 
  smaa 
  svovlkis- 
  

   krystaller. 
  Mod 
  grensefladerne, 
  begyndende 
  i 
  en 
  afstand 
  af 
  om- 
  

   trent 
  20 
  cm. 
  fra 
  disse, 
  bliver 
  kuglerne 
  meget 
  mindre. 
  I 
  et 
  mikro- 
  

   skopisk 
  præparat 
  herfra 
  var 
  kuglerne 
  omtrent 
  millimeterstore; 
  de 
  

   var 
  brunlige 
  og 
  temmelig 
  uigjennemsigtige. 
  Mellem 
  korsvise 
  

   nikoller 
  saa 
  man, 
  at 
  de 
  var 
  meget 
  finkornede, 
  aggregatpolariserende 
  

   og 
  uden 
  antydning 
  til 
  radierende 
  eller 
  concentrisk 
  struktur. 
  Grrund- 
  

   massen 
  var 
  relativ 
  mere 
  storkrystallinsk 
  ; 
  man 
  syntes 
  i 
  denne 
  at 
  

   kunne 
  adskille 
  feldspat 
  og 
  mere 
  livligt 
  polariserende 
  samt 
  i 
  større 
  

   individer 
  forekommende 
  kvarts. 
  Ogsaa 
  her 
  optraadte 
  som 
  i 
  varie- 
  

   teten 
  med 
  større 
  kugler, 
  udskildt 
  i 
  grundmassen, 
  midt 
  imellem 
  kug- 
  

   lerne 
  kvartsstriber, 
  der 
  kunde 
  sees 
  allerede 
  med 
  blotte 
  øine. 
  

  

  j: 
  Gang 
  af 
  hornblende 
  f 
  ør 
  ende 
  diabas 
  paa 
  Hovedøen. 
  Denne 
  

   |gang 
  har 
  jeg 
  besøgt 
  sammen 
  med 
  de 
  herrer 
  studenterne 
  Getz 
  og 
  

   iHen*mann. 
  Man 
  ser 
  den 
  smukt 
  blottet 
  paa 
  Hovedøens 
  nordside 
  

   jstraks 
  vest 
  for 
  det 
  punkt, 
  hvor 
  den 
  her 
  forekommende 
  kalksand- 
  

   [ 
  10* 
  

  

  