﻿Dislokationerne 
  i 
  Kristianiadalen. 
  185 
  

  

  Tanumlinien 
  og 
  Sandvikslinien 
  med 
  sine 
  render 
  fortsætte, 
  tegnede 
  

   i 
  landskabet, 
  langt 
  nordefter. 
  

  

  Sigter 
  man 
  derimod 
  fra 
  den 
  lave 
  lerfyldte 
  rende 
  i 
  Skustad- 
  

   elvens 
  linie 
  tversover 
  ved 
  Leangbugten, 
  saa 
  har 
  man 
  der 
  en 
  lig- 
  

   nende 
  lav 
  rende 
  tvers 
  over 
  den 
  udstikkende 
  landtunge 
  ud 
  til 
  

   Vetrebugten. 
  Ogsaa 
  længer 
  syd 
  stryger 
  lignende 
  render, 
  de 
  gjen- 
  

   nemskjære 
  strandens 
  odder 
  ret 
  paafaldende, 
  og 
  de 
  løbe 
  som 
  Bondi- 
  

   linien, 
  som 
  Slæpendlinien. 
  

  

  Den 
  næste 
  linie 
  er 
  Nesélvens. 
  Det 
  er 
  ellers 
  den 
  samme 
  elv, 
  

   som 
  har 
  kastet 
  sig 
  i 
  vinkel. 
  Denne 
  linie 
  peger 
  snorlige 
  gjennem 
  

   Tanum 
  porfyrberg, 
  udover 
  til 
  Holmens 
  bugt. 
  Forsøge 
  vi 
  her 
  paa 
  

   samme 
  vis 
  med 
  at 
  følge 
  traadene 
  først 
  over 
  de 
  bredere 
  stykker, 
  

   dernæst 
  ned 
  til 
  forskyvningslinien, 
  saa 
  har 
  vi 
  kalkdragets 
  etage 
  5 
  

   meget 
  kjendeligt, 
  fra 
  Aspelund 
  (syd 
  for) 
  og 
  Tømte 
  (nord 
  for) 
  til 
  

   randen. 
  Her 
  møder 
  rykket, 
  her 
  i 
  denne 
  rende 
  som 
  i 
  den 
  forrige 
  

   ligge 
  alle 
  traade 
  i 
  øststykket 
  længer 
  nord. 
  Kalksandstenen 
  følges 
  

   nu 
  atter 
  paa 
  østsiden 
  snorlige, 
  kunde 
  man 
  sige, 
  til 
  Slæpendpasset. 
  

   Rykket 
  her 
  er 
  mindst 
  50 
  mtr. 
  Dernæst 
  har 
  vi 
  felsitporfyrgan- 
  

   gene, 
  nys 
  nævnt. 
  Øst 
  for 
  Billingstad 
  i 
  jernbanelinien 
  stryger 
  en 
  

   af 
  disse 
  gange 
  over, 
  i 
  bækken 
  rykkes 
  den 
  nordover, 
  ialfald 
  møder 
  

   her 
  en 
  aldeles 
  lige 
  udseende 
  gang 
  8,5 
  mtr. 
  længer 
  nord. 
  Bækken 
  

   selv 
  skjærer 
  i 
  dislokationens 
  snit. 
  Lidt 
  nordenfor 
  gangen 
  sees 
  

   skikterne 
  stryge 
  n. 
  50 
  ø. 
  i 
  stykket 
  vest, 
  n. 
  35 
  ø. 
  i 
  stykket 
  øst. 
  

   Der, 
  hvor 
  disse 
  strøg 
  mødes 
  i 
  stump 
  vinkel, 
  ligger 
  snittet, 
  og 
  her 
  

   arbeider 
  den 
  lille 
  bæk 
  vistnok 
  ogsaa 
  en 
  smule. 
  

  

  Lægges 
  til 
  dette, 
  som 
  kan 
  udpeges 
  fra 
  Nesélvens 
  linie, 
  ogsaa 
  

   hvad 
  man 
  ser 
  i 
  fortsætte! 
  sen 
  af 
  liniens 
  strøg 
  gjennem 
  Tanum 
  por- 
  

   fyrberg, 
  saa 
  bliver 
  hele 
  længden, 
  hvor 
  traadene 
  i 
  landskabet 
  af- 
  

   brydes 
  eller 
  hvor 
  selv 
  horizontalplader 
  som 
  porfyrens 
  forskyves, 
  

   1 
  mil. 
  Tanum-porfyrdækket 
  viser 
  sig 
  nemlig 
  som 
  skaaret 
  over 
  

   med 
  en 
  kniv 
  i 
  2 
  stykker, 
  det 
  ene 
  (med 
  Tanum 
  kirke) 
  er 
  noget 
  

   høiere, 
  det 
  andet 
  (med 
  seminarium) 
  noget 
  lavere, 
  og 
  derhos 
  stræk- 
  

   ker 
  sig 
  porfyrmasse 
  længer 
  nord 
  i 
  hint 
  stykke 
  end 
  i 
  dette. 
  Nor- 
  

   denfor 
  ved 
  porfyrdækkets 
  afstyrtning 
  møder 
  sandsten. 
  Yor 
  model 
  

   IV 
  viser 
  i 
  raat 
  omrids 
  forholdet. 
  Det 
  skal 
  her 
  erindres, 
  at 
  hele 
  

   Tanum 
  porfyrberg 
  ligger 
  i 
  lav 
  situation, 
  saaledes 
  som 
  det 
  ogsaa 
  

   maa 
  være 
  i 
  overensstemmelse 
  med 
  vor 
  betragtning 
  af 
  de 
  relativ 
  

   sunkne 
  stykker 
  i 
  Sandvikelvens 
  rende. 
  Om 
  udtrykket 
  sunket, 
  

   som 
  man 
  helst 
  griber 
  til, 
  er 
  alt 
  ovenfor 
  sagt 
  det 
  fornødne. 
  Det 
  

   er 
  et 
  bekvemt 
  udtryk, 
  som 
  betyder 
  kun 
  en 
  relativ 
  plads. 
  Det 
  

  

  