﻿Oagbog 
  fra 
  reise 
  i 
  Jotunfjeldene 
  juli 
  1882. 
  

  

  Af 
  ■ 
  

   Ths. 
  lytiinster. 
  

  

  (Indberetning 
  til 
  den 
  geologiske 
  undersøgelse.) 
  

  

  2den 
  juli. 
  Besteg 
  Sullieims 
  Storhø 
  fra 
  Køislieim. 
  — 
  Opover 
  

   den 
  bratte 
  fjeldside 
  på 
  vestsiden 
  af 
  Bøverdalen 
  glinsende 
  skifre 
  

   hele 
  veien. 
  — 
  Yed 
  ca. 
  500 
  m. 
  over 
  Røsheira 
  fald 
  ca. 
  40° 
  mod 
  SO 
  

   (S 
  40° 
  0); 
  noget 
  høiere 
  oppe 
  ca. 
  700 
  m. 
  o. 
  R. 
  fald 
  30° 
  mod 
  S 
  

   30° 
  O 
  meget 
  småfoldet, 
  stærkt 
  forvitret- 
  glimmerkoldig 
  skifer 
  

   (kalkholdig?). 
  Mellemste 
  top 
  af 
  Sulheims 
  Storhø, 
  lys 
  grålig 
  eller 
  

   rødlig 
  kvartsit 
  med 
  lag 
  af 
  lys 
  kvartsskifer 
  fald 
  ca. 
  45° 
  mod 
  N 
  

   30° 
  O. 
  — 
  !Nogle 
  hundrede 
  meter 
  under 
  toppen 
  samme 
  bergart 
  med 
  

   fald 
  ca. 
  60° 
  mod 
  N 
  45° 
  O. 
  

  

  3die 
  juli. 
  I 
  regnveir 
  over 
  Ørnekampen 
  til 
  Raubergstul, 
  Vis- 
  

   dalen 
  til 
  Smiugjela 
  (impassabel) 
  og 
  Visdalen 
  tilbage 
  til 
  Røisheim. 
  

   Høide 
  bag 
  Røisheim 
  ved 
  en 
  dal 
  skilt 
  fra 
  Ørnekampen 
  glinsende 
  

   skifer, 
  fald 
  45° 
  mod 
  SO. 
  — 
  Omtrent 
  500 
  m. 
  over 
  Røsheim 
  begj^nder 
  

   kvartsit; 
  Ørnekampen 
  fald 
  45° 
  mod 
  SO 
  og 
  tildels 
  svagere. 
  Fra 
  

   Raubergstul 
  i 
  det 
  væsentlige 
  overdækket 
  helt 
  ned 
  til 
  Visa, 
  hvor 
  

   chloritholdig 
  kvartsskifer 
  med 
  fald 
  ca. 
  20^^ 
  mod 
  S 
  20° 
  O 
  — 
  ved 
  

   broen 
  over 
  Gokkra 
  fald 
  25° 
  mod 
  S 
  60° 
  O. 
  — 
  Omtrent 
  midtveis 
  

   mellem 
  GTokkra 
  og 
  Smiugjela 
  møder 
  gabbroen 
  ; 
  ved 
  Smiugjela 
  synes 
  

   det, 
  som 
  man 
  havde 
  høifj 
  eldskvartsen 
  påny, 
  men 
  gabbroen, 
  som 
  

   overalt 
  kiler 
  sig 
  ind 
  mellem 
  lagene, 
  og 
  omgiver 
  skiferen 
  på 
  alle 
  

   kanter, 
  samt 
  strøget, 
  der 
  går 
  i 
  alle 
  retninger, 
  tyde 
  på 
  brudstykker 
  

   af 
  den 
  ældre 
  sedimentære 
  bergart. 
  Ved 
  broen 
  over 
  Lauva 
  kvarts- 
  

  

  