﻿234 
  J. 
  H. 
  L. 
  Vogt. 
  

  

  D. 
  Skreifj 
  eldets 
  hældning 
  mod 
  Thoten. 
  

  

  (22de— 
  29de 
  aug., 
  Ilte— 
  12te 
  sept.) 
  

  

  Skreikampens 
  fjeldsystem 
  har 
  en 
  temmelig 
  brat 
  afhældning 
  

   ud 
  mod 
  Østre 
  Thoten; 
  fjeldsiden 
  gaar 
  i 
  det 
  hele 
  og 
  store 
  taget 
  

   parallelt 
  med 
  den 
  indre 
  granitgrænse 
  samt 
  med 
  de 
  siluriske 
  ski- 
  

   feres 
  strøg 
  (O 
  — 
  V). 
  I 
  retning 
  N 
  — 
  S 
  gaar 
  der 
  en 
  hel 
  del 
  (navn- 
  

   lig 
  6) 
  trange 
  dale 
  eller 
  »juv«, 
  hvor 
  fjeldet 
  oftest 
  er 
  godt 
  blottet 
  

   og 
  dybt 
  indskaaret; 
  og 
  som 
  derfor 
  giver 
  anledning 
  til 
  gode 
  pro- 
  

   filer. 
  — 
  Mellom 
  Skreifj 
  eldets 
  fod 
  og 
  Thots-Vigen 
  strækker 
  der 
  

   sig 
  et 
  større 
  bælte 
  af 
  sand, 
  1er 
  og 
  rullestene 
  (konglomerater, 
  for- 
  

   hærdede 
  skifere, 
  siluriske 
  skifere 
  med 
  fossiler, 
  samt 
  nogle 
  faa 
  

   grundfj 
  eldsbergarter, 
  m. 
  m.), 
  som 
  temmelig 
  hyppig 
  er 
  forsynede 
  

   med 
  skuringsstriber 
  ; 
  dette 
  bælte 
  ligger 
  her 
  saa 
  tykt 
  og 
  jævnt, 
  at 
  

   der 
  mellem 
  fjeldets 
  fod 
  (Fjeldhoug 
  til 
  Vangs- 
  eller 
  Skramstad- 
  

   højden) 
  og 
  Thots-vigen 
  ikke 
  paa 
  noget 
  sted 
  viser 
  sig 
  fast 
  fjeld. 
  

   Det 
  samme 
  løse 
  material 
  strækker 
  sig 
  ogsaa 
  temmelig 
  højt 
  op 
  over 
  

   selve 
  fjeldsiden, 
  saa 
  at 
  der 
  her 
  — 
  naar 
  de 
  trange 
  dale 
  undtages 
  — 
  

   kun 
  meget 
  sjelden 
  er 
  fast 
  fjeld 
  at 
  se. 
  Antagelig 
  har 
  vi 
  vel 
  her 
  

   for 
  os 
  en 
  stor 
  moræne 
  (nemlig 
  en 
  bundmoræne) 
  ; 
  blokkene 
  er 
  fra 
  det 
  

   nordenfor 
  liggende 
  terræain, 
  de 
  er 
  stribede 
  samt 
  samlede 
  i 
  store 
  

   masser. 
  Grunden 
  til, 
  at 
  bundmorænen 
  her 
  har 
  en 
  saa 
  stor 
  mæg- 
  

   tighed, 
  maa 
  rimeligvis 
  være, 
  at 
  Skreifjeldets 
  høje 
  mur 
  har 
  hindret 
  

   blokkenes 
  videre 
  fremadskriden. 
  

  

  I 
  bunden 
  af 
  den 
  trange 
  dal 
  saa 
  jeg 
  paa 
  flere 
  steder 
  skurings- 
  

   striber 
  (retning 
  N— 
  S 
  eller 
  N 
  10° 
  til 
  V— 
  S 
  10° 
  til 
  0), 
  og 
  det 
  saa- 
  

   vel, 
  hvor 
  granit 
  som 
  skifere 
  var 
  underlaget. 
  Dette 
  viser 
  for 
  det 
  før- 
  

   ste, 
  at 
  de 
  trange 
  dale 
  her 
  var 
  fuldstændig 
  færdigdannede 
  forinden 
  

   slutten 
  af 
  istiden, 
  desuden: 
  dalenes 
  beliggenhed 
  viser, 
  at 
  de 
  maa 
  

   være 
  fremkaldte 
  ved 
  en 
  fra 
  S 
  mod 
  N 
  gaaende 
  erosion 
  (kommende 
  

   fra 
  Skreifjeldets 
  øvre 
  del) 
  og 
  ikke 
  ved 
  en 
  fra 
  N 
  mod 
  S 
  gaaende. 
  

   Det 
  kan 
  altsaa 
  ikke 
  være 
  den 
  fra 
  N 
  kommende 
  isstrøm, 
  som 
  har 
  

   fremkaldt 
  dalene, 
  men 
  derimod 
  elve 
  m. 
  m. 
  fra 
  Skreifj 
  eldet, 
  hvis 
  

   erosion 
  maa 
  have 
  fundet 
  sted 
  forinden 
  isdækket 
  — 
  iallefald 
  for- 
  

   inden 
  den 
  sidste 
  isperiode 
  o 
  : 
  dalene 
  er 
  ældre 
  end 
  glacialperioden. 
  

  

  23de 
  aug. 
  Paa 
  grund 
  af 
  regn 
  og 
  taage 
  kunde 
  jeg 
  ikke 
  gaa 
  

   op 
  paa 
  Skreifj 
  eldet, 
  men 
  undersøgte 
  sletten 
  ved 
  Thots-vigen. 
  Ved 
  

   Lena-elvens 
  udløb 
  i 
  bunden 
  af 
  Thots-Vigen 
  er 
  der 
  meget 
  1er 
  — 
  

  

  