﻿Reise 
  ved 
  den 
  sydlige 
  del 
  af 
  Mjøsen 
  1882. 
  

  

  235 
  

  

  med 
  tiUiørende 
  teglbrævderi. 
  Mellem 
  Balke 
  og 
  Sraeby 
  var 
  der 
  

   mere 
  1er 
  i 
  forhold 
  til 
  sandet 
  og 
  gruset, 
  end 
  tilfældet 
  var 
  paa 
  syd- 
  

   siden 
  'Bf 
  Thots-Vigen. 
  

  

  Balke 
  kirke 
  ligger 
  paa 
  en 
  ryg 
  af 
  etage 
  3; 
  underst 
  i 
  bakken 
  

   er 
  der 
  expansus- 
  skifer 
  og 
  nedre 
  graptolit-skifer 
  (strøg 
  ONO, 
  fald 
  

   25° 
  mod 
  N), 
  højere 
  oppe 
  kommer 
  orthocerkalken. 
  Den 
  samme 
  

   ryg 
  gaar 
  ud 
  mod 
  Mjøsen 
  i 
  og 
  forbi 
  Smeby 
  i 
  Y; 
  N 
  for 
  den 
  

   sidste 
  gaard 
  er 
  der 
  en 
  hel 
  del 
  smaa 
  brud 
  paa 
  orthocerkalken. 
  

   Nede 
  i 
  dalen 
  viser 
  der 
  sig 
  paa 
  flere 
  steder 
  alunskifer 
  ; 
  forøvrigt 
  er 
  

   feltet 
  her 
  overalt 
  meget 
  stærkt 
  tildækket. 
  Mellem 
  Bilit. 
  brænderi 
  

   og 
  Hveemaasen 
  er 
  der 
  et 
  lidet 
  felt 
  af 
  rød 
  sandsten 
  (etage 
  1). 
  

  

  I 
  selve 
  Hveemaasen 
  er 
  der 
  grundfjeld 
  (med 
  det 
  vanlige 
  strøg 
  

   lurøV). 
  Her 
  ligger 
  Balke 
  kobberskjærp 
  (ca. 
  1 
  kilom. 
  S 
  for 
  Bilit). 
  

  

  Fig. 
  19. 
  

  

  Ertsen, 
  nemlig 
  kobberkis 
  med 
  lidt 
  svovlkis, 
  forekommer 
  i 
  gange 
  

   af 
  kvarts 
  med 
  lidt 
  kalkspath 
  og 
  chlorit. 
  Disse 
  gange 
  gaar 
  dels 
  

   mellem 
  gneisen 
  og 
  en 
  grønstengang, 
  fornemmelig 
  paa 
  dennes 
  SO- 
  

   stre 
  side, 
  dels 
  lidt 
  ind 
  i 
  de 
  to 
  bergarter. 
  Gangenes 
  samlede 
  mæg- 
  

   tighed 
  er 
  0,10 
  — 
  0,25 
  m., 
  hvoraf 
  kobberkis 
  paa 
  enkelte 
  steder 
  ud- 
  

   gjør 
  fjerdeparten, 
  paa 
  de 
  fleste 
  steder 
  dog 
  meget 
  mindre. 
  — 
  Grøn- 
  

   stenen 
  er 
  graa, 
  med 
  smaa 
  feldspatkrystaller, 
  forøvrigt 
  temmelig 
  

   finkornig 
  ; 
  ved 
  grænsen 
  er 
  den 
  aldeles 
  tæt. 
  Medtaget 
  flere 
  stykker 
  

   til 
  undersøgelse. 
  

  

  Granitgrænsen 
  gaar 
  oppe 
  paa 
  selve 
  Çeldplateauet 
  i 
  en 
  næsten 
  

   ret 
  linje 
  fra 
  O 
  til 
  Y 
  (mellem 
  Skrekling- 
  og 
  Ski-amstad-højden) 
  ; 
  

  

  