﻿250 
  Joh. 
  Lorenzen. 
  

  

  kede 
  rør 
  og 
  påfølgende 
  titrering 
  med 
  manganoversurt 
  kali. 
  For- 
  

   søgene 
  viste, 
  at 
  methoden 
  var 
  fortræffelig. 
  Hele 
  resultatet 
  a 
  f 
  

   hans 
  analyse 
  meddeles 
  nedenfor 
  til 
  sammenligning 
  med 
  min. 
  Han 
  

   fandt, 
  at 
  formlen 
  var: 
  

  

  IV. 
  VI. 
  

  

  3B0.^ 
  + 
  2B0.^ 
  = 
  i?50i2. 
  

  

  idet 
  han 
  gik 
  ud 
  fra 
  den 
  forudsætning, 
  at 
  (PbO)2 
  kan 
  erstatte 
  UOg. 
  

  

  I 
  den 
  nu 
  forløbne 
  sommer 
  modtog 
  mineralogisk 
  museum 
  i 
  

   Kjøbenhavu 
  først 
  en, 
  senere 
  flere 
  krystaller 
  fra 
  Huggenæshilen 
  i 
  

   Hygge 
  ved 
  Moss, 
  der 
  viste 
  en 
  overraskende 
  høj 
  vægtfylde 
  og 
  ved 
  

   prøve 
  for 
  hlæserøret 
  gay 
  stærk 
  uranreaktion. 
  De 
  antoges 
  derfor 
  

   lor 
  uranbegmalm. 
  Da 
  imidlertid 
  Comstock's 
  analyse 
  var 
  den 
  ■ 
  

   eneste 
  af 
  de 
  hidtil 
  udførte, 
  hvorved 
  man 
  havde 
  kunnet 
  stole 
  på 
  

   materialets 
  renhed, 
  vilde 
  det 
  âbeubart 
  have 
  en 
  ikke 
  ringe 
  inter- 
  

   esse 
  at 
  se, 
  hvorvidt 
  hans 
  formel 
  passede 
  på 
  det 
  norske 
  mineral, 
  

   og 
  jeg 
  foretog 
  derfor 
  en 
  kvantitativ 
  analyse. 
  

  

  Krystallerne 
  nå 
  op 
  til 
  en 
  hasselnøds 
  størrelse 
  og 
  er 
  altid 
  ok- 
  

   taedre, 
  hvis 
  hjørner 
  er 
  afstumpede 
  af 
  tærningflader. 
  På 
  det 
  ame- 
  

   'rikanske 
  mineral 
  var 
  kombinationen 
  oktaeder 
  og 
  dodekaeder 
  med 
  

   underordnede 
  tærningflader 
  engang 
  imellom, 
  men 
  dodekaederfla- 
  

   derne 
  mangle 
  fuldstændigt 
  paa 
  det 
  norske. 
  Overfladen 
  er 
  som 
  

   oftest 
  smukt 
  blank, 
  men 
  undertiden 
  også 
  dækket 
  med 
  et 
  gulligt 
  

   overtræk. 
  Yægtfylden 
  af 
  den 
  største 
  krystal, 
  som 
  imidlertid 
  inde- 
  

   holdt 
  en 
  del 
  urenheder 
  i 
  nogle 
  små 
  revner, 
  var 
  8.77, 
  På 
  en 
  

   del 
  små 
  brudstykker, 
  som 
  brugtes 
  til 
  analysen, 
  bestemtes 
  den 
  til 
  

   8.92. 
  Comstock 
  fandt 
  den 
  for 
  sine 
  krystaller 
  liggende 
  mellem 
  

   9.22 
  og 
  9.28. 
  Krystallerne 
  er 
  dels 
  løse, 
  dels 
  ledsagede 
  af 
  en 
  rød 
  

   feldspath. 
  < 
  

  

  Mineralet 
  opløses 
  let 
  i 
  salpetersyre, 
  ikke 
  fuldt 
  så 
  let 
  i 
  svovl- 
  

   syre, 
  og 
  paavirkes 
  ikke 
  af 
  saltsyre. 
  Ved 
  opvarmning 
  afgiver 
  det 
  

   en 
  ringe 
  mængde 
  vand, 
  der 
  ikke 
  reagerer 
  paa 
  lakmuspapiret. 
  

   Hovedanalysen 
  udførtes 
  på 
  sædvanlig 
  made 
  og 
  anstilledes 
  på 
  1 
  .060 
  

   gram. 
  Der 
  blev 
  udført 
  to 
  titreringer 
  af 
  uranilterne, 
  henholdsvis 
  

   på 
  O. 
  515 
  og 
  0. 
  4443 
  gr. 
  Begge 
  gange 
  blev 
  der 
  en 
  lille 
  upåvir- 
  

   ket 
  rest 
  tilbage, 
  der 
  havde 
  været 
  så 
  omhyllet 
  af 
  de 
  uopløste 
  sul- 
  

   fater, 
  at 
  syren 
  ikke 
  kunde 
  nå 
  ind 
  til 
  den. 
  Denne 
  rest 
  kunde 
  

   imidlertid 
  let 
  ved 
  hjælp 
  af 
  natron 
  skilles 
  fra 
  det 
  uopløste 
  bly 
  sul- 
  

   fat 
  og 
  vejes. 
  Den 
  vejede 
  i 
  de 
  to 
  analyser 
  henholdsvis 
  0. 
  0435 
  

  

  