﻿Lepidopterologiske Undersøgelser i Romsdals Amt. 25 



79. AuricomaS.Y. Søndmøre (H. Strøm). E nkelt Exemplar 

 i Geiranger. 



80. Euphorhiæ S. V. var. obscura H. Strøm {montivaga Gn.) 

 Et af de Spørgsmaal, som det specielt laa mig paa Hjerte 



at søge opklaret under mit Ophold i Søndmøre, var Tydningen 

 af den af H. Strøm under Nocfua obscura (Kgl. D. Vid. Selsk. 

 Skr., 1783, p. 79) beskrevne Art, øiensynlig hørende til Grup- 

 pen Acron. euphorhiæ og af Wallengren (1. c. p. 14) tydet som 

 identisk med Acron. myricæ Gn. fra Skotland. Ved Hjælp af 

 tvende friske, særdeles mørkt farvede Æ^w^:)^0';•6^<e-Exemplarer, de 

 eneste som det lykkedes" mig at opdrive, nemlig en Han fra Geir- 

 anger og en Hun fra Ørskog, tør jeg nu med den største Be- 

 stemthed udtale, at Type-Exemplaret til Strom's Ohscura ikke 

 har været nogen anden end Hannen af denne Art, der her netop 

 optræder med den »sortegraa« Farve paa Forkrop og Forvinger, 

 som Strøm angiver, til Forskjel fra den lysere sydlige Form, der 

 er den almindelige i Mellem- og Sydeuropa. Hele Strem's Be- 

 skrivelse : »sortegraa, de øverste Vinger ligeledes, samt meget 

 sortprikkede og derhos glindsende, hvorimod alle Vingerne paa 

 undre Side ere meget lyse, og de underste, især paa begge Sider, 

 sølvfarvet hvide. Følehornene traadlignende og sorte, Fødderne 

 hvidringede '< — passer helt igjennom paa det fuldkomneste med 

 mit Han-Exemplar, medens Hun-Exeraplaret, som sædvanlig, har 

 mørke Bagvinger og mørk Underside. Det er saaledes tydeligvis 

 den samme mørke Form af Euphorhiæ^ H. Strøm her har be- 

 skrevet Hannen af, som Guenée længe bagefter (1852) gav 

 Navnet Montivaga og beskrev efter Exemplarer fra Schweiz. 



Det er i Virkeligheden netop denne mørkegraa Form, der 

 her hos os er den almindelig udbredte, idet selv ved Kristiania 

 de fleste Exemplarer ere ligesaa mørke som mine to søndmørske, 

 endnu mørkere end Type-Exemplarer af Montivaga fra Schweiz 

 i min Samling, men mindre af Størrelse : è ^^ — 33 mm, $ 34 — 35 

 mm. Vingebr. ; en enkelt $ fra Kristiania naar dog op til vel 36 

 mm. og er idetheletaget i sit hele Udseende ikke til at skjelne 

 fra den typiske Montivaga fra Alperue (der paa ingen Maade, 

 saaledes som Wallengren forudsætter, savner Tegninger paa 

 Forvingerne). Ifølge en i >>Scottish Naturalist«, 1878, p. 199, 

 offentliggjort Udtalelse af Dr. Staudinger (i Brev til Udgi- 

 veren) anser han den skotske Myricæ Gn. for identisk med 

 nævnte Montivaga, en Anskuelse der imidlertid bestemt mod- 



