﻿Bidrag ora Norges Land- og Ferskvands- Mollusker. 93 



tvers, de visei' sig derfor som en grovkornet Masse. Læug- 

 den 68 ram. 



3. Af den ensfarvede Varietet er jeg saa heldig at eie et Indi- 

 vid fra Bergen, taget der i Juli 1877. Det er mørkebrunt 

 over Ryggen, men ikke lysere ved Foden. Skjoldet er sort- 

 brunt; Fodskiven hvid. Længden 60 mm. 



4. Hr. H. Friele har velvilligt udlaant mig et Eksemplar fra 

 Bergens Museum. Farven er blaagraa med blaahvid Fod- 

 skive. Længden 70 mm. 



Af Limax cinereus hav jeg undersøgt Radula paa to af de 

 Eksemplarer, Jensen har indleveret til Museet ; ligeledes af Dyrene 

 No. 2 — 4. Alle viser i Bygning fuldstændig Overensstemmelse 

 med tidligere Undersøgelser af L. einerens, hvilket Westerlund 

 ogsaa opgiver for de Dyr, han har fra Bergen. 



Sidespidsens Optræden paa Sidefeltets Tænder viser følgende 

 Forhold : 



Længden. Sidespidsens Optræden. 



L. cinereus 80 — 90 ram. 49de Tand. 



80—90 » 60de » 



No. 2 68 » 62— 63de » 



» 3 60 > 45de > 



» 4 70 » 48de » 



Som Overgangsform fra L. cinereus til var. unicolor maa først 

 stilles No. 2 fra Laurvik, da den endnu har noget tilbage af Plet- 

 terne baade paa Skjoldet og Ryggen. Næst after kommer var. 

 obscur o-hrunea med for en Del plettet Skjold og ensfarvet Ryg, 

 derved nærmer denne sig igjen til Westerlunds Eksemplarer, som 

 har plettet Ryg, men ensfarvet Skjold. No. 3 og 4 er begge ens- 

 farvede, men den ene brun den anden blaagraa. 



Ryggens Vorter er ogsaa meget varierende. L. cinereus fra 

 Arendal og den blaagraa unicolor fra Bergen er overensstemmende 

 og tillige mindst sammentrukue i Spiritusen. Derimod er No. 3 

 fra Bergen og Individerne fra Laurvig mere sammentrukne, og 

 Vorterne følgelig mindre. Nogen Forskjel, sora kunde gjelde for 

 Artskarakter, kan jeg ikke indse der er. 



Sidespidsens Optræden baade hos L. cinereus og unicolor 

 viser det sanirae foranderlige Forhold, der kan sees af vedføiede 

 Tabel. Idetheletaget er ikke Radula saa konstant i sine yderste 

 Detailler, at man derpaa kan grunde en bestemt Artskarakter, og 



