﻿100 Birgithe Esmark. 



L ovata Drp. Almindelig. De øverste Vindinger mere 

 konvekse end Hovedformens, sidste Vinding mer og mindre 

 opblæst. Almindelig i Tønset. 



Fra Lomtjern i Kvikne en smuk Form med kort Spire, 

 konvekse Vindinger, den sidste meget opblæst, Farven lyse- 

 brun. 



Paa omtrent Halvparten af de indsamlede Individer er 

 den sidste Del af Vindingen — indtil 7— -8 mm. Bredde — 

 nærmest Mundsømmen forskjellig fra den øvrige Del. Den er 

 adskilt ved en skarp, lys Kant, hvorfra Skallet pludselig ud- 

 vider sig, bliver grovstribet eller har netformige Fordybnin- 

 ger; Sømmen er meget dyb og bøier stærkt opad, herved faar 

 Skallet megen Lighed med L. lagotis. Den levede paa ren 

 Sandbund blandt Equisetum. 



Fra to smaa Vandsamlinger, Kjenegtjern og Linj ordet i 

 Tønset, har jeg lignende Eksemplarer. Skjællene fra Kjeneg- 

 tjern er skjøre og meget mindre end de fra Lomtjern; Farven 

 graahvid. Den yderste Tilvekst, indtil 2 mm. bred, er godt 

 udpræget, indvendig hvid, paa enkelte Skal aldeles fladt tiJ- 

 hagehøiet, saaledes at Tilveksten staar vinkelret med Skallets 

 ydre Side. Tjernet var omtrent som en stor Dam, men havde 

 en ualmindelig høi Vandstand, at dømme efter den overskyl- 

 lede Græsbund. 



Største Skal fra 

 Domtjern Hd. lU mm.. Br. 13,8 mm., Mund. Br. 15 mm. 



Kjenegtjern » 12 » » 8,3 » » » 10 » 



At forandrede fysiske Forhold maa antages som Aarsag 

 til saadan Overvoksen, er allerede tidligere udtalt (Clessin, 

 Berich d. Naturh. Vereins in Augsburg). I foreliggende Til- 

 fælde kan den maaske søges i de to sidste Sommeres store 

 Regnmængde. Våndet har ved at sive ned gjennem Skifer- 

 lagene eller høiere liggende Grusmasser, ført flere opløste 

 StofPe med sig end under almindelige Forholde, og derved for. 

 skafPet Dyrene Overflod paa Materiale til sine Skal. Tønset 

 og Storelvedalen. 



L tremcatula Müll. Tønset. 



Phmorbis horealis Loven. Denne Art er meget almindelig 

 men varierer meget i Form, Farve og Konsistens. I det 

 sydlige, hvor Underlaget er siluriske Kalkstene og Lerskifere, 

 er Skallene tykkere, lysere og jevnt større end i de nordlige 



