﻿134 J. H. L. Vogt. 



øst begynder et nyt felt. Mellem dette og det før omtalte olivin- 

 sten-talk-nyre ved Ytredalsfjorden kunde jeg derimod ikke se noget 

 olivinstenfelt. 



20de — 21de, 27de — 28de juli. Vi gaar nu over til at om- 

 tale olivinstenrækken i nordre Hornindal. Som en almindelig be- 

 mærkning kan forudskikkes, at fjeldene og dalene der er meget 

 mere dækkede af løst material, end tilfældet er ved den nys be- 

 skrevne olivinstenrække. Jeg fik derfor i Hornindal ikke et 

 eneste sted anledning til at se selve grænselinjen mellem olivin- 

 stenen og den omgivende gneis blottet; jeg maatte indskrænke 

 mig til at iagttage, at længderetningen af olivinstenfelterne faldt 

 sammen med gneisens strøg, samt at foliationen eller skiktnin- 

 gen inden olivinstenfelterne gik parallelt med samme retning. — 

 Den største interesse ved Hornindals-olivinstenen er, at der er 

 det første og rimeligvis ogsaa det bedste findested for enstatit- 

 olivinsten, først paavist af Dr. Th. Kjerulf ved Hovden nær 

 Horndalssæteren — se Kristiania videnskabsselskabs forh. 1869, 

 pag. 354. I det store olivinstenfelt længst mod vest søgte jeg i 

 flere timer forgjæves efter enstatit-olivinsten i partiets øvre eller 

 nordre rand; jeg fandt kun denne bergart i partiets nedre del. 

 Noget tilsvarende er tilfælde med den olivinsten, som fører olivi- 

 ner i større individer, i Vanelven, idet olivinerne kun findes i 

 den øvre del af feltet. Jeg skulde være tilbøielig til at udlægge 

 dette saaledes, at der ogsaa i det store er different lagning inden 

 olivinstenfelterne. — Ved Hovden, som er en liden opstikkende 

 fjeldknaus mellem Horndalssæteren og landevejen, iagttog jeg for- 

 skjellige zoner, nogle med store, andre med smaa enstatiter, sva- 

 rende til olivinzonerne ved Skjælbammeren, Ogsaa ved Hovden 

 gik disse zoner parallelt med hele feltets længderetning samt med 

 foliationen. Ligeledes, forekom det mig, ligger de ofte tomme- 

 lange enstatiter med deres længderetning oftest nogenlunde efter 

 olivinstenens spalteretning, hvilket gjør det let at slaa haandstyk- 

 ker. — Det store olivinstenfelt findes i et fjeld af navn »Sand- 

 fjeld«; dette navn kommer af olivinstenens sandagtige og hen- 

 smuldrende habitus nær dagen. 



Paa den anden side af dalen ligger der to, muligens ogsaa 

 tre olivinstenpartier, som stikker frem af den skovbevoxede li; 

 fra landevejen kan man, endog i lang afstand, se det største felt 

 som en stærk rødgul flek. Længere inde i dalen under Rørhus- 

 nibben er der et ganske lidet parti- af enstatit-olivinsten. — Fra 



