﻿180 O. E. Schiøtz. 



ved Skjærbækken, hvor denne forlader Fj eldet, med Str. 25° V. 

 F. 40° v., Bd. 20 pag. 40 og 93. Over Kalken kom graa 

 Sparagmit; under den saaes ferst en blaalig kalkholdig Kvarts- 

 sandsten, Va m. mægtig, og derpaa graa Sparagmit. Lagnin- 

 gen i denne var vanskelig at se; men da den fuldstændig lig- 

 nede den ved Høgberget forekommerne graa Sparagmit, var 

 der ingen Grrund til at tvivle paa, at Kalkskiferen oe* den 

 graa Sparagmit ogsaa her var konformt leiede. Disse Lag 

 maatte altsaa være stærkt bøiede, og da Kvartsfj eldet overalt 

 oppe i selve Rømundf] eldet viste svage Fald, sluttede jeg, at 

 man her ligesom ved Høgberget har et yngre Kvartsfj eld 

 afvigende leiet over undersilurisk Kalk. 



L. Meinich besøgte dette Sted baade i 1878 og i 1879, Under 

 sit første Besøg kom han som jeg til det Resultat, at den graa 

 Sparagmit har samme Lagning som Kalken, men søgte naturlig- 

 vis at forklare Forholdene paa en anden Maade. Aaret efter 

 finder han imidlertid, at Sparagmiten ogsaa viser »svage Afløs- 

 ningsflader, der tyder paa svævende Lagstilling«, og han anta- 

 ger derfor, at Sparagmiten trods, at den »synes at have samme 

 Strøg og Fald som Ortokerkalken«, dog allige vel ligger i svæ- 

 vende Lagstilling, siden den længer nede ved Skjærbækken stik- 

 ker frem med svagt faldende Lag. Den graa Sparagmit skal alt- 

 saa efter ham være konformt leiet med Rømundfj eldets Kvarts- 

 fj eld, men under dette, medens Ortokerkalken er yngre end 

 begge. Til Forklaring af disse Forhold opstiller han endelig, 

 Bd. 26 pag. 24, et Profil, hvorefter man maa antage, at Kal- 

 ken er afsat i en Fordybning af det gamle Kvartsfj eld, og 

 at derpaa dens Lag, som oprindelig maa have været horizon- 

 tale, er blevne bøiede og pressede sammen, uden at Lagstil- 

 lingen i det underliggende eller omliggende ældre Fjeld i no- 

 gen mærkbar Grad er bleven rokket. Dette forekommer mig 

 lidet sandsynligt, saa meget mere som Skjærbækkens Dalslukt, 

 i hvis Munding Ortokerkalken ligger, indad er fuldstændig 

 lukket, og Lagene overalt oventil viser de samme svage Fald! 

 alene af følgende Grrund er forresten denne Forklaring mis- 

 tænkelig. Som ovenfor nævnt ligger Rømundfj eld lidt over 

 V2 Mil søndenfor Høgberget, hvor man, som Meinich ogsaa 

 indrømmer, over den røde Sparagmit finder en hel Lagrække 

 i konform Leining med Ortokerkalken. Det vilde da være 

 besynderligt, om der her ved Skjærbækken ikke skulde vise 



