﻿Sparagmit-Kvarts-Fj eldet i Hamar Stift. 187 



I selve Skarven optræder, som nævnt, Kvartsit, tildels 

 som Blaakvarts, og graa Sparagmit; disse synes her at have 

 en meget større Mægtighed end den tilsvarende graa Sparag- 

 mit ved Høgberget. Imidlertid er Faldet i det vestlige Af- 

 held a£ Fjeldet ikke saa konstant vestligt som, ifølge Meinich, 

 i den nordlige Del. Jeg tog op paa Skarven sydligst fra 

 Holesæteren og gik over Fjeldet i nordnord veslig ßetning. 

 Paa den sydlige Top, ret op for Sæteren, faldt Lagene, Blaa- 

 kvarts og finkornet graa Sparagmit, 40° à 50° mod NV. Ef- 

 tersom jeg kom nordover, blev Faldet mer og mer vestligt; 

 det holdt sig stadig temmelig steilt. I den vestre Skraaning 

 indtraadte en Forandring, idet Lagene trinvis sænkede sig 

 ned mod det foran liggende ilade Land; et Snit lodret paa 

 Strøgretningcn maa derfor give følgende Profil (Fig. 9). I den 



Fiff. 9. 



v:- 



nedre Afsats svinger imidlertid Strøgretningen antagelig mod 

 0.; thi Lagene faldt nordover, hvor jeg forlod Fjeldet. 



Underlaget for Skarvens Kvartsit og graa Sparagmit 

 træder frem i Skraaningen ned mod Osdalen. Desværre tillod 

 det frembrydende Mørke nnder min Opstigning fra Dalen mig 

 ikke nærmere at undersøge Fj eldgrunden her; men jeg anta- 

 ger, at den dannes af rød Sparagmit ligesom i den modsatte 

 østlige Aas. Ved den lille Top strax østenfor Holesæteren, 

 hvilken dannes af graa Sparagmit og en kvartsitartet fedt- 

 glindsende Bergart med hvide Feldspatkorn, saa jeg nemlig 

 en Mængde store Blokke af konglomeratisk rød Sparagmit 

 liggende spredte omkring. Paa Grund af deres Mængde og 

 Størrelse kan disse Blokke ikke godt være komne langveis 

 fra; den røde Sparagmit maa derfor i ethvert Fald noget nord- 

 ligere staa i fast Fjeld paa denne Side af Osa. Endelig 

 iagtog jeg en hel Del smaa Stykker af rød Skifer paa Øst- 

 siden af Skarven nordenfor Holesæteren; kan man heraf slutte, 

 at ogsaa den røde Skifer staar her i Nærheden i fast Fjeld, 



