﻿190 O. E. Schiøtz. 



Forholdene ved Kværnbækken ; efter at have omtalt dem 

 pag. 97 konkluderer jeg nemlig saaledes; »man har altsaa 

 den yngre Kalksandsten stedende hen til et ældre opduk. 

 kende Fjeld: Blaak vartsens Plads maa derfor soges langt 

 under*) hin«. 



Øverst paa den sidstnævnte Side nævner jeg imidlertid, 

 at der ved en Bæk, som sendenfra falder i Kværnbækken, 

 optræder en Del Lag af ringe Mægtighed, hvilke er aileiede 

 over Blaakvartsen; disse har jeg stillet sammen ikke specielt 

 med Høgbergets Ortokerkalk, men med alle de Lag, som der 

 ligger over den graa Sparagmit, til og med Høgbergets dolo- 

 mitførende Kvartsit og glindsende Skifere, pag. 98, og dette 

 benyttes som et nyt Bevis for, at Blaakvatsen bør befragtes 

 som en Stedfortræder for den graa Sparagmit. L. Meinich om- 

 taler ikke disse Lag; han siger kun, at han fandt mine lagt- jj 

 tagelser rigtige. 



Jeg har været noget vidtløftig i min foregaaende Frem- 

 stilling for at bortfjerne enhver T vivl om det ubeføiede i den 

 af L. Meinich fremførte Paastand, at jeg skulde have stillet 

 Kværnbækkens Kalksandsten sammen med Ortokerkalken. 

 Forekomsten paa dette Sted anser jeg nemlig for særdeles vig- 

 tig, da Blaakvartsen optræ.der der; jeg vil derfor benytte An- 

 ledningen til at gjøre nogle Bemærkninger for nærmere at be- 

 lyse baade dennes og Kalksandstenens Optrædeh. 



Meinich traf Kalksandstenen saa langt mod S. som under 

 Tverfjeldet; derfra kan man forfølge den nordover i Fjeldskraa- 

 ningen mod Engerdal en lige til Bjørnskaret, hvor den efter ham 

 naaes i en Høide af 816 m. o. H., medens den sydlig i Lekjønaaen 

 stiger ned til 630 m. • I sit Profil IV Bd. 26 lader nu L. Meinich 

 Kalksandstenen fremdeles vedblive at hæve sig mod N., indtil 

 den under Kvitvolas Top i 1000 m.s Høide naar Fj eldgrunden, 

 uden at sæÆte den i Forbindelse med Forekomsten i Kværn- 

 bækken. Paa dette Sted gaar Kalksandstenen ned til 620 m.; 

 fra det 5^ Kilometer sydligere liggende Bjørnskar behøves 

 der imidlertid kun et gjennemsnitligt Fald af 2° i nordlig 

 Retning for at bringe den ned til dette Niveau, og da Mæg- 

 tigheden i Kværnbækken, 140 m., er ligesaa stor som søii- 



*) Udhævet af mig denne Gang. 



