﻿198 O. E. Schiøtz. 



paa flere Steder. lagtagelserne synes altsaa ogsaa her at 

 vise, at man har samme Lagfølge som ved Høgberget, nemlig 

 rød Sparagmit, Lerskifer og graa Sparagmit. 



I det foregaaende har vi seet, at der mellem den graa 

 Sparagmits Lag optræder graa og sort Skifer. Mægtigheden 

 af denne Etage er i disse Egne meget større end ved Høg- 

 berget — alene den røde Lerskifer ved Eltaaen er mindst 

 ligesaa mægtig som Høgbergets Lerskifer og graa Sparagmit 

 tilsammen — ; det kan derfor ikke forundre, om man her 

 træffer nye Lag, hvortil man ikke finder noget tilsvarende 

 ved Høgberget. Som et saadant nyt Led i den graa Sparag- 

 mitetage, antager jeg, maa man betragte den mægtige Kalk- 

 formation, som er udbredt langs med Eltaaen fra Pladsen 

 Skjæret af. 



Kalken danner en flad Skaal, som helder mod Nord og 

 Øst. Dens Grænser er almindelig dækkede. Dens liggende 

 mod Nord kommer imidlertid tilsyne paa Aasryggen mellem 

 Eltaaen og Smeia, hvor man, som før nævnt, møder blaasort 

 sandstenartet Skifer med steilt nordligt Fald; mod Vest har 

 man sort Skifer og blaagraa Kvartssandsten i Eltaaen under 

 Skjæret. I Syd fandt jeg Grrænsen blottet øverst ved Op- 

 sætbækken — som falder i Eltaaen lige overfor Skjæret — ; 

 grov Kalksandsten laa her med konform Lagning over mørk 

 graa Sandsten med svagt Fald. Fra denne Bæk stryger Kal- 

 ken østover antagelig langs den nordre Fod af Høgaasknap- 

 pen, hvis mørke Sparagmitsandsten med F. svagt SSV ligner 

 noget Smeias Bergart. Ved Bækken Syd for Høgaasensæter 

 er Fjeldgrunden atter blottet; graa Marmor stikker frem no- 

 get nedenfor en graa Sandsten, som viser steilt Fald NV. 



Nær Formationens Grændser mod Vest og Nord finder 

 man mørk Kalkskifer vexlende med graa grov marmorartet 

 Kalksandsten; længere mod Øst og Syd optræder graa Mar- 

 mor eller marmorartet Dolomit (L. Meinich) sammen med den 

 nævnte Kalksandsten. Lagstillingen synes i det hele at være 

 bølget; men den var almindelig vanskelig at iagttage und 

 tagen i Kalkskiferen. 



I min forrige Afhandling stillede jeg denne Kalk sammen 

 med Ortokerkalken , fordi den hviler paa Lag, som maa 

 henføres til den graa Sparagmit. Ortokerkalken bevarer imid- 

 lertid et temmelig ensartet Udseende selv over meget store 



