﻿Sparagmit-Kvarts-Fj eldet i Hamar Stift 203 



Sted med Fald 50° V. Terrænet er forresten almindelig dæk- 

 ket med Myr. 



Lagningen i de vestenfor liggende Høider, Storhøiden, 

 Nubben og Myrfjeld, er særdeles regelmæssig; Faldet er al- 

 mindeligt temmelig svagt indtil 20 — 30° NV. Bergarten i 

 Storhøiden er lys hvidlig Kvartsit med Feldspatpunkter og 

 tyndskifret Sandsten, i Nubben nederst en tykbænket styg 

 Sparagmit og derover talkholdig Kvartsskifer, i Myrlj eldet 

 graalig tæt Kvartssandsten eller Kvartsit med enkelte Lag 

 af lys Sparagmit og mørk graa Skifer samt nærmest Toppen 

 en 15 m. mægtig lys magnesiaholdig Kalksandsten. 



Den regelmæssige Lagbygning, som Myrfj eldet viser, fort- 

 sættes antagelig vestover indtil Flenaaen, saa at Myrfj eldets 

 Lag staar i direkte Forbindelse med de Bergarter, som op- 

 træder ved den nævnte Elv. Fj eldby gningen paa begge Sider 

 af denne fra Vexensjøen nordover til Vamaaens Udløb viser 

 nemlig, at Lagene i Høiden i det store og hele sænker sig 

 nedover mod Elven. I Myrfjeldet er som nævnt Faldet svagt 

 mod NV; paa Vestsiden har man F. 36—40° NO i Aasen 

 ovenfor Flendalssæteren og ligesaa nordostligt Fald i Andraa- 

 fjeld. Langs med selve Flenaaen fra Valebækken indtil forbi 

 ßenaa er Faldet svagt, almindelig mod NO og NV, men i 

 Nærheden af Renaaen tildels sydligt; ligesaa har man svagt 

 Fald ved Vamaaen. Nærmest Storsjøn optræder imidlertid 

 stærke Bøininger, saa at Lagene der tildels er steile. Berg- 

 arten er sydligst i Aasen ovenfor Flendalssæteren en lys 

 finkornet Sparagmit og grøn glindsende Talkskifer; nordenfor 

 har man graalig Kvartsit og Kvartsskifer, samt talkholdig 

 Kvartsskifer. Ved Vamaaens Udløb optræder desnden en 

 blaalig kalklignende Dolomit inde imellem en glindsende graa 

 Talkskifer, og nærmest Storsjøen sees enkelte Drag af tæt 

 rødlig kvartsrig Kalk. 



Hele denne Fj eldstræ.kning dannes saaledes af en eneste 

 sammenhængende Lagfølge. Paa Grund af de i den optræ- 

 dende Bergarter, Kvartsskifer og Talkskifer samt Kalksand- 

 stenen paa Myrfjeldet, maa man henføre den til den ældre 

 Afdeling af Kvitvolakvartsetagen ; Leiningsforholdene viser 

 desuden, at disse Lag maa være yngre end Børvæggen, som 

 efter det foregaaende nærmest ber henregnes til den graa 

 Sparagmitetage. 



