﻿Medd. om Norges Pattedyr i 1876—1881. 245 



en enkelt Jæger i 1877 og 1878 paa en Strækning af omtr. 

 1^ □ Mile 20 Dyr. 



Det nordligste District i Landet, hvor den endnn fore- 

 kommer jevnligt og stationært, ora end ikke i særdeles bety- 

 deligt Antal, er Namdalen, paa Grændsen af Nordland under 

 65°. Paa dette Sted bleve i 1881 ialt 12 Dyr skudte af et 

 Par (engelske) Jægere. Især optraadte den dette Aar talrig 

 i Overbalvden, Solem, og Kolverejd Præstegjælde. 



I Nordland har den tidligere været ret hyppig, hvorpaa 

 adskillige Stedsnavne tyde. Dog forekommer den nu kun 

 paa faa Steder stationær ; imidlertid antages dette at være Til- 

 fældet i Vefsen, hvor Individer ikke sjelden skydes eller ob- 

 serveres. 



Længere mod Nord synes den blot vise sig sporadisk. 

 Foruden de tidligere meddelte Tilfælde (Tana 1848, Lofoten 

 1851, Ofoten 1864) kan mærkes, at et Ind. observeredes i 

 Sor-Reisen (69° 20'), noget søndenfor Tromsø, Vinteren 1877 — 

 78, hvilket sidste Ind. endnu langt ud paa Aaret 1878 iagt- 

 toges i samme Trakt i Følge med Penerne. Dette Ind. er 

 sandsynligvis indkommet til Landet fra Sverige. 



Ogsaa i de sydlige Dele begive de sig ikke sjelden op 

 paa Fjeldene. I Begyndeisen af Nov. 1877 bleve saaledes 2 

 St. observerede blandt en Flok Vildren oppe paa Hardanger- 

 vidden ovenfor Pøldal; disse bleve senere skudte her. 



Enkelte Hunner kaste Kalven først i August Maaned, 

 men i Regelen fødes denne tidligere. Hornenes Fælding fo- 

 regaar ligeledes uregelmæssigt. I Regelen fældes disse i de 

 2 første Maaneder af Aaret; den 17de April 1880, da et Par 

 unge Elgoxer bleve opskræmte af Hundene under en Hare- 

 jagt ovenfor Fredrikshald, afstødte det ene et af sine Horn 

 under Løbet, og dette var, da jeg optog det, endnu slimet og 

 blodigt ved Rosenkrandsen. 



Ogsaa om denne Art findes i P. Claussøn Friiss Skrifter 

 interessante Bidrag til Kundskaben om dens tidligere Udbre- 

 delse i Landet. I et Afsnit »Om alle Slags Djur, som er 

 udj Norrigh«, forfattet 1599, omtales saaledes Elgen udfør- 

 ligt, idet Forf. fortrinsvis tager Hensyn til dens Optræden i 

 hans Hjembygd, Lister og Mandals Amt, saaledes et Gebet, 

 som i vor Tid kun i ganske ringe Grad er beboet af dem. Han 

 nævner her, at de tidligere vare talrigere, end nu, endskjønt 



