﻿Medd. om Norges Patredyr i 1876—1881. 247 



saa jeg paa et Par nærliggende Gaarde i Eidsfjord friske 

 Huder og andre Levninger af omtr. 20 Dyr, alle dræbte paa 

 Fj eldet i et Par Miles Orakreds, og der omtaltes, at allerede 

 omkring 50 Dyr vare blevne fældede her. Maaske har netop 

 ved dette Tidsrum en væsentlig Del af den vestenfjeldske 

 Stamme været samlet paa dette Sted, idet der her samtidigt ob- 

 serveredes en Flok, der angaves at have indeholdt mindst 

 500 Dyr. 



I 1878 bleve, ifølge Adj. Bahr, i Jagttiden dræbte alene 

 af 4 Jægere 113 Dyr indenfor Eidsfj-ord, hvoraf 14 paa en 

 enkelt Dag; 2 Gange skjød en Jæger 3 St. i samme Skud. 

 Senere er Udbyttet stærkt aftaget ; hvis en Indsender i Norsk 

 Idrætsblad for 1882, p. 42, er vel underrettet, var dette i 

 den samme Trakt Høsten 1881 neppe over 20 Individer. 



Nordenfor Dovres nordlige Afhældning, samt Pøraas, fin- 

 dès neppe for Tiden Renen i oprindelig vild Tilstand. For- 

 vildede Individer fældes derimod jevnligt, især i Finmarken; 

 disse gaa altid under Navn af Vildren. 



Det Areal, der for Tiden beboes af Vildrenen i Norge, 

 ligger saaledes i det Hele søndenfor Throndhjemsf jorden. 

 Prof. Friis (og Prof. Rasch) antage ^), at dette Areal dannes 

 af tilsammen 6 forskjellige Udbredningskredse, som, skjønt 

 ikke adskilte ved nogen betydelig Afstaiid fra hinanden, dog 

 efter deres Mening maa antages at have hver sin særskilte 

 Stamme af Dyr, der blot undtagelsesvis og i enkelte Indivi- 

 der strejfe udenfor sit eget Omraade. Disse 6 Terrain ere 

 følgende: 1, Hardangervidden. 2. Jotunfj eldene. 3. Dovre. 

 4. Kviknefj eldene. 5. Østerdalsterrainet, og 6. Ringebofj el- 

 dene, eller tilsammen et Areal af over 200 □ Mile, der ere 

 beboede af, eller ialfakl ere mer eller mindre beboelige for 

 disse Dyr. 



At disse 6 Terrain dog neppe kunne befragtes som andet 

 end Centra, hvor Stammer fortrinsvis have Tilhold, men 

 hvorfra Vandringer foretoges til de tilstødende Trakter i vi- 

 dere Udstrækning, end disse Forfattere antage, synes ikke 

 at være tvivlsomt. De senere Tiders Erfaringer have saale- 

 des tilfulde godtgjort, at Dyrene paa Grund af Vejrforhol- 

 dene eller af andre • Aarsager kunne i visse Aar tilsynela- 



') Friis, ^Tilfjelds i Fenerne-', p. .304 (Chr. 1876). 



