﻿276 D. C. Danielssen og J. Koren. 



mellem Armenes Grunclclel, Fig. 2 b, hvilken fortsætter sig i 

 en temmelig dyb Fure paa Rygfladen, Fig. 2 c. 



Paa Skiven af Ryggen ere Paxillerne stillede næsten 

 kredsformig ; paa Armene derimod staa de i regelmæssige 

 Rækker, Fig. 4, der gaa fra Armens ene Rand til den anden. 

 Enhver Paxille bestaar af en Samling af 6 — 10 meget lange, 

 yderst spidse Kalknaale, Fig. 4, a. 5, der paa sin nederste 

 Del er halvt omgiven af en Kalkskede, der har en udvidet 

 halvrnnd gjennembrudt Grnnddel, Fig. 6 a, som, idet den stø- 

 der nøie til den tilsvarende Kalkskedes Grunddel, danner 

 Paxillens Basaldel, der har en rund Artikulationsflade, Fig. 

 5 a. Kalkskedernes Griinddele ere stillede i en Kreds, Fig. 

 5 a, og ere sammenbundne med en stærk Binde vævsmembran, 

 der beklædes af Huden, som forlænger sig op over samtlige 

 Kalkskeder, der udgjør omtrent 1,5 mm. i Længde, medens 

 Kalknaalen, som Skeden omfatter, er 4 — 5 mm. lang paa Ski- 

 ven og Ryggen af Armene; men kun omtrent o mm. paa Ar- 

 menes Sider. Ved denne Forlængelse af Huden opover Ske- 

 derne bindes Naalene end stærkere sammen og erholde For- 

 men af et Bæger. Hver Paxille er forsynet med stærke Mu- 

 skelfibre, der udbrede sig opover Basaldelen. 



Paxillerne artikulere med den lille knopformige Ledde- 

 flade, som lindes paa Ryggens Kalkplader, Fig. 2 d. Disse 

 ere store, flade, skjælformige, omtrent ligesaa lange som brede, 

 med noget afrundede Rande; paa Midten ere de kompakte og'^ 

 have paa deres ydre, noget ophøiede Flade den føromtalte 

 runde, knopformige Artikulationsflade, imedens Pladernes 

 Sidedele ere tynde, tildels gjennemsigtige, saa at det netfor- 

 mige i Bygningen kan iagttages. Enhver Plade bærer en 

 Paxille. Kalkpladerne paa Siderne af Armene ere mere lang- 

 strakte, næsten ovale. Fig. 2 e. Samtlige Kalkplader ere tæt 

 taglagte, danne regelmæssige Rækker, Fig. 2, der fuldkommen 

 svare til de tidligere beskrevne Paxillerækker, og ere egent- 

 lig sammensmeltede, saa at hele Ryghudens Skeiet danner 

 et fuldstændigt Kalkpantser uden Tentakelporer, Fig. 2. Sam- 

 mensmeltningen er næsten overalt saa komplet, at det har 

 sine Vanskeligheder at skille Pladerne fra hverandre. 



Bugen er flad, og her fremtræder Armenes særegne Form 

 meget tydeligt. Intet Interbrachialrum, Fig. 3. 



Ambulacralfuren er ikke meget bred, forsynet med to 



