﻿278 T>. C. Danielssen og J. Koren. 



der, en paa hver Side af Mundpladernes ophøiede Sutur, hvilke 

 rage indover Mundaabningen, Fig. 7 d. 



Ryggens Hudskelet have vi tidligere omtalt. 



Bugens Hudskelet dannes af listeformige, flade Kalkstyk- 

 ker, der ligesom Ribber, Fig. 3 a, udfylde Rummet imellem 

 Bugfuren og Armens Rand. Disse Kalkstykker ere lang- 

 strakte, tykkere paa Midten, tyndere mod Randene, og have 

 en skråa Retning indenfra udåd, ovenfra nedad, De ere tag-, 

 lagte saaledes, at den tynde Rand af den ovenforliggende 

 Plade dækker lidt af den underliggendes Rand. Fugerne ere 

 tildels forkalkede, saa at man ogsaa her, nemlig paa Armens 

 Bugflade har en Slags Pantserbeklædning. 



Den indre Ende af disse Kalkribber, Fig. 3 b, steder 

 umiddelbart til en Adambulacralplade, medens den ydre frem- 

 byder en lidt ophøiet Leddeflade, der artikulerer med de før- 

 beskrevne Randpigges konkave Leddeflade. Til denne ydre 

 Ende, over dens Artikulationsflade, stede umiddelbart de smaa 

 aflange Sideplader af Armens Rygskelet, fig. 3 c, hvilke 

 kunne befragtes som dorsale Randplader, der ere placerede i 

 en Række langs Armens Rand, og kunne kun iagttages efter 

 en meget omhyggelig Præparation. Enhver af disse Randpla- 

 der bærer en Paxille, hvis Naale ere temmelig korte. Kalk- 

 ribbenes indre Flade er glat og har paa Midten en opheiet 

 Længdelinie; den ydre Flade er noget mere ujevn og har paa 

 Midten en rund, ophøiet Leddeflade, der artikulerer med den 

 tidligere beskrevne midterste Pig paa Armens Bugflade. 



Skelettet frembyder intet særdeles mærkeligt. Ambula- 

 cralpladernes Tverprocessers ydre Del har en skeformig kon- 

 kav Flade, Fig. 3 d. der synes at være Fæstepunktet for en 

 Muskel, som strækker sig henover Ribbenes indre Ende. Adam- 

 bulacralpladerne ere smaa og fladtrykte, bære paa den mod Am- 

 bulacralfuren vendende Rand to Pigge, der tidligere ere omtalte, 

 og stede med sin indre Rand til Kalkribbenes indre Ende. 



Ocellairpladen er forholdsvis temmelig stor, og har paa 

 Midten en dyb Fure. 



Odontophoren er næsten firkantet, noget fladtrykt; den 

 øverste Rand, der er kun lidet hvælvet, er noget bredere end 

 den inderste, der har et neppe mærkbart Lidsnit. Den ydre 

 Flade, den som vender til Kropshulheden, har paa Midten en 

 stærk fremspringende Kam (Apophyse), til Siderne af denne 



