﻿312 Ths. Münster. 



lerne ere ofte temmelig store (den længste diagonal i en rhom- 

 boëderflade indtil 13 ctm.); de vise ofte på kløvningsfladerne 

 en stribning efter en tvillingdannelse parallel -i- IB. De ere 

 dækkede af albit og undertiden af flusspat samt af kalkspat 

 af 2den og 3die typns. Ofte er deres indre i større eller 

 mindre grad fortæret. Indvoxet i denne kalkspat er seet: 

 kvarts, sølv, blyglans, glaserts, kobberkis, magnetkis i blade 

 (tildels frisk, tildels oxyderet), svovlkis, zinkblende og kul- 

 blende; glaserts kun i den ydre tildels fortærede del af en 

 kry stal. 



âden typus (kalkpat II) er særlig karakteriseret ved op- 

 træ.den af formen oB med blanke fläder (og ikke som almin- 

 delig matte) afvexlende med, mere fremtrædende, matte fläder 

 af B, hvis midtkanter desnden ere tilskjærpede af et mBn, 

 (ligeledes med matte fläder), hvor m er lidt mindre end 1, og 

 n meget stor, så det ofte ser ud som midtkanten var afstum- 

 pet af co P2. De findes temmelig hyppig siddende på kry- 

 staller af Iste typus og igjen dækkede af krystaller af 3die 

 typus. De ere aldrig dækkede af albit eller flusspat og kun 

 yderst sjelden forta: rede 



3die typus (kalkspat lil) udmærker sig ved den bestan- 

 dige optræ.den af B3, \ B3, sa,mt en hei deuteropyramide, sand- 

 synligvis ig'P^*), der tilspidser B3's hjørner mellem den 

 skarpe polkant og midtkanten. Pyramidefladerne ere især 

 stærkt udviklede på små krystaller, der sidde lige på kvart- 

 sen; de ere her næsten ligeså fremtrædende som B3, medens 

 de på de større krystaller, der næsten bestandig sidde på 

 ældre kalkspat, ere meget underordnede; de optræde dog be- 

 standig og udmærke sig ved at være jevnere og mere spei- 

 lende end B3, der almindeligvis er noget ujævn og mat. 

 ^B3^s fläder optræde gjerne oscillerende omkring sine skarpe 

 polkanter. Foruden dissse 3 former, der bestandig optræde 

 på krystaller af denne typus, sees også som oftest -f- 2B^ 

 afstumpende B3's skarpe polkanter, og især stærkt udviklet 

 på små krystaller, hvor ofte fladerne midtpå have en mørk 



'') Efter en foretagen måling er midtkantvinkelen fanden 155° 20^' og pol- 

 kantvinkelen 121'^ 29|', hvilket ikke afviger så meget fra ^^F2 (155*^ 

 144' og 121° 32'); ^iP3 er tidligere iagttaget af v. Rath på krystaller 

 fra Andreasberg. 



