﻿314 Ths. Münster. 



Hvor krystaller af en yngre typns ere påvoxede de ældre, 

 ere de bestandig anordnede med parallele krystallografiske 

 axenet. I almindelighed dække de kun en del af de ældre 

 krystaller, saåledes er f. ex. kalkspat I meget hyppig dækket 

 af kalkspat II og III samt af albit, der imidlertid dække hver 

 sin halvdel af den ældre krystal. 



Som omtalt er hyppig kalkspat I i større eller mindre 

 grad fortæret. Jeg har seet stykker, hvor destruktionen kun 

 har vist sig som små huller og kanaler i den yderste del af 

 kalkspatmassen, andre, hvor disse huller gjennemsatte og op- 

 fyldte hele krystallen, atter andre, hvor det inderste var for- 

 svundet, og kun en y dre stærkt gjennemhullet del var tu- 

 bage, endelig andre, hvor sågodtsom hele kalkspatmassen var 

 forsvundet, og kun den af albit eller yngre kalkspat dækkede 

 skorpe var tilbage; den ydre form var i sidste tilfælde fuldkom- 

 men be varet. Ligeledes er om end sjelden (jeg har kun seet 

 to exempler derpå) kalkspat II destrueret og det kun i ringe 

 grad, nogle få huller og kanaler bundne til bestemte lag i 

 krystallen. Da ikke al kalkspat I og II er fortæret, da de 

 ufortærede dele gjerne ere temmelig rene og farveløse, medens 

 de dele af krystallen, hvor en destruction har fundet sted, 

 gjerne se mørke og ofte rustfarvede ud, og da endvidere de- 

 struktionen ikke synes at have angrebet krystallerne udenfra, 

 idet hyppig de fortærede lag kun findes i det indre, medens 

 de ydre lag af krystallen ere ganske friske, synes det at frem- 

 gå, at destruktionen er bevirket ved et eller andet i krystal- 

 len selv virkende agens, og man ledes til at tænke på, at den 

 kan være bevirket ved decomposition af et i krystallen ind- 

 leiret mineral. Af sådanne findes magnetkis hyppigt i små 

 blade, der undertiden ere rustfarvede; da også oftere den de- 

 struerede kalkspat sees rustfarvet, og desuden den friske 

 ufortærede kalkspat aldrig er seet med indvoxet magnetkis, 

 ledes man til at tro, at destructionen skyldes en decomposi- 

 tion af magnetkis. 



Laumontit er kun iagttagen på ganske få håndstykker; 

 optræder i meget små krystaller, påvoxet på kalkspat III og 

 dækket af kalkspat IV. 



Adular er kun funden på et eneste håndstykke siddende 

 på tungspath. Krystallerne ere carlsbadertvillinger, hvor det 

 ene individ er meget lidet cg helt omsluttet af det andet; de 



