﻿Denne Del af Profilet 



er aabnet ogsaa i 

 Garale Storvarts Grube. 



328 Oluf Olsen. 



Fra S. mod N. har man overalt: 

 først et stærkt Fald mod Syd, 



saa et svagt Fald mod Syd, 



en stærk Stigning mod Nord, 



en fladere Strækning, noget hvælvet, over Profi- 

 lets B-yg, 

 og endelig et stærkt Fald mod Nord 

 og nordenfor samme 



»Fladbotnets« Flade. 



Længere mod Nord er Feltet ikke aabnet. Sandsynligvis 

 vil her atter naaes en Stigning mod Nord. 



Ved at forbinde de tilsvarende Partier af de enkelte Pro- 

 filer faar man Grubens Midtfelts Retning, som da bliver 

 meget nordligere, end den gamle Midtlinje, og som paa en 

 mærkelig Maade falder sammen med den Retning, som angives 

 af ovenanførte petrografiske Grunde. 



Naar saavel geologiske som petrografiske Grunde pege i 

 samme Retning, maa denne være den rigtige. 



Medens den tidligere Midtlinje blev trukket imod ØNØ 

 79° er den nye Retningslinjes Kompasstreg ØNØ 69°. Vin- 

 kelen mellem begge bliver kun 10°, hvilket forklarer, at der 

 kunde hengaa saa lang Tid, før man blev opmærksom paa 

 Misvisningen. Midtlinjen, trukket fra det nordligste af det 

 langstragte Midtfelt, gik diagonalt gjennem dette og traf, da 

 den gik ud deraf, en af de rige Malmzoner, hvorom nærmere 

 nedenfor, som strækker sig ogsaa ind i det søndre Felt, saa- 

 ledes, at man allerede var kommen langt ind i dette, da man 

 naaede det fattigere Felt, som vakte T vi vi. 



Den tilsyneladende lille Forskjel mellem de to Retninger 

 er dog af indgribende Betydning for Grubens Drift. Feltet 

 er langt, og Linjerne fjerne sig snart saameget fra hinanden, 

 at man ved at følge den gamle Midtlinje endnu længere, anta- 

 gelig snart vil naa Grubens udgaaende mod Syd. Alle Gru- 

 bens indre Drifter ere saaledes allerede nu i en Længde af 



