﻿Om Storvarts Grube. 329 



over 100 Favne drevne i et Felt, der ligger udenfor Grrubens 

 Midtfelt. De ere derfor ikke Grrubens rette Udlænkninger. 

 De aabne ikke noget Hovedfelt, men undersøge det fattigere, 

 søndre Felt. Derfor have de ogsaa den for dette særegne 

 Karakter; tnen derfor er ogsaa enhver Frygt for Gruhens Frem- 

 tid, haseret paa Tilstanden i dem, aldeles loberettiget. De ere vist- 

 nok i det Hele taget hverken bedre, eller daarligere, end de 

 søndre Drifter oppe i Gruben og i Gamlegruben, hvormed de 

 maa sammenlignes. Undersøgelserne i dette Felt, som vi nu 

 maa kalde det søndre, bør dog fortsættes, samtidig som en 

 regelmæssig Afbygning der foretages. Større Malmansamlin- 

 ger ere der paatrufne, og andre kunne naaes. Men Arbejdet 

 her bliver for Eftertiden at indskrænke til de mindre og 

 færre Undersøgelser, som Forholdenes Natur paakræver. Navn- 

 lig bør dog Orterne No. 10 fortsættes, fordi det nordligere 

 Hovedfelt snarest naaes fra dem, og fordi de følge en vistnok 

 endnu ikke meget rig, men regelmæssig og grej Gang. 



Grubens Fremtid ligger dog ikke i disse Drifter, men i 

 det nordenfor samme og nordenfor hele Gruben liggende uaab- 

 nede Felt og i dets Fortsættelse i Fald. 



Overalt staar, som tidligere anført, i Grubens nordre Væg 

 Bergarter og Ertse, karakteristiske for denne Grube. Der- 

 imod er, hvad der ligger i Sagens Natur, idet Orternes Drift 

 ej er bleven fortsat, Malmholdet her mindre, tildels betydelig 

 mindre end i det rige Felt strax søndenfor. 



Heraf at drage den Slutning, at Gangen enten kiler ud 

 eller spreder sig, er dog forhastet. 



Naar man sammenligner Profilerne nede i Gruben med 

 det fuldstændigere Profil over Gammelskakten, ser man strax, 

 at disse nordre Orter overalt ere standsede paa Profilets Ryg. 

 Nu er det en Kjendsgjerning, som ikke er ejendommelig alene 

 for Storvarts Grube, men som maa antages at staa i nøje 

 Sammenhæng med Spaltedannelsen, at Gangen er sammen- 

 trykt, hvor Spaltebunden har Fremstaaenheder, og er størst 

 og tillige rigest, hvor der er Forsænkninger i samme. Derfor 

 er ogsaa helt ned gjennem Gruben Partiet efter Profilets Hyg 

 mere eller mindre sammentrykket, medens Gangen opnaar 

 størst Mægtighed og Rigdom, hvor det store Fald mod Syd 

 gaar over til et fladere og der derved opstaar en Forsænk- 

 ning. At det samme ogsaa vil være Tilfældet paa den mod- 



