﻿Om Storvarts Grube. 331 



Her er Gruben smalest og her var det, at Driften i sin 



Tid var nærved at indstilles. 

 4. Den ligeledes rige Zone fra Vargas over de rige øvre 



Drifter. 



Mellem 3 og 4 stikker fra Nord frem den saakaldte 



»Raavaa-aasen«, hvor Gangen er fortrykket. 

 Indenfor 4 har man igjen et fattigere Belte, hvori alle 

 de inderste Drifter ere drevne. 



Detaljundersøgelser mangle endnu for tilstrækkelig at 

 belyse dette Forhold. De enkelte lagttagelser, som ere gjorte, 

 vise, at de fattigere Zoner ere knyttede til mere eller mindre 

 udprægede Rygge, medens de rigere ere karakteriserede ved 

 Forsænkninger (Dale, Dolper, Bottner). For nærværende Øje- 

 med er det imidlertid tilstrækkeligt under Henvisning til 

 Plankartet at konstatere, at der ligefra Gamlegruben og helt 

 ned gjennom ny Storvarts Grube forekommer vexlende fat- 

 tigere og rigere Belter, at de inderste Drifter samtlige ligge 

 i en fattig Zone, og at man dømmende efter den Regelmæs- 

 sighed, som ovenfor har hersket i dette Forhold, er berettiget 

 til med det første at vente, at et nyt og bedre Belte naaes. 

 Det er dog ikke saaledes at forståa, at de fattigere Zoner 

 helt igjennem eller endog for største Delen ere udrivværdige, 

 idet der ogsaa i dem — navnlig S. for Profilryggen — dels 

 forekommer gode lønværdige Gange, dels Malraansamlinger af 

 større og mindre Betydenhed. De ere dog i sin Helhed fat- 

 tigere, end de rige Belter, hvor Malmen kontinuerlig holder 

 sig stor og ædel 



Idet jeg efter det her oplyste uden at være sangvinsk 

 tror at kunne fremholde det Haab, at man saavel mod Nord, 

 som maaske især i Fald, vil naa gode Anbrud, naar det nor- 

 dre Felt aabnes, maa jeg udtale mig for, at dette Arbejde ej 

 længere udsættes. Jeg bør dog gjøre opmærksom paa, at no- 

 gen Tid vil hengaa, før man over Grubens Længderyg kan 

 naa ind til de gode Anbrud i Nord, og før man i Fald kom- 

 mer ind i en bedre Zone. Der er nemlig endel Vanskelig- 

 heder at overvinde, idet baade Luftvexlingen og Fordringen 

 bliver besværlig i de over Ryggen gaaende Orter, og idet de 

 inderste nordre Orter er fyldte med Vand, hvorfor Afløb først 

 maa tilvejebringes. Længere op i Gruben kan vanskelig no- 

 gen Undersøgelse mod Nord for Tiden foretages, fordi For- 



