﻿338 Th. Kjerulf. 



marmor (Esquisse géologique du Nord de la France par Gos- 

 sel et 1880 pag. 125), som fremkommer ved det oprindelig fast 

 sammenhængende marmorlags knusning paa stedet og styk- 

 kernes sammenkitning igjen ved en indtrængt substans, saa» 

 ledes til exempel: li vide stykker samraenkittede med okker- 

 blandet cement. 



Her synes man at se i ertspladen, hvorledes stumper af 

 glimmerskiverne opsplittes igjen selv yderligere ved den ind- 

 trængende erts, idet enkelte aabne huller levnedes sam- 

 tidigt for den kiselholdige opløsning, som gav glaskvartsen. 

 Da man imidlertid her endnu med dette pragtstykke for eie 

 kunde tænke sig, at disse glimmerfliser hidrørte fra skjølen, 

 det ertsrummet saa ofte omgivende glimmer- og kloritholdige 

 hylle, mere end fra det egentlige berg, saa tør ogsaa et blik 

 paa næste stuf anbefales. 



II. Et stort stykke Storvarts grubes malm fra grubeiis 

 nedre del, med brækciestruktur, indsendt ved hr. hy ttesk ri- 

 ver K. Hauan (oktbr. 82). Mellem grubens folk, oplyser hr. 

 Hauan, benævnes et saadant stykke »gangstuf» og »med graa- 

 bergs-eitler«. 



Stykket er ikke siebet, og træsnittet er ikke udarbeidet 

 efter fotografi, da saadan ikke lykkedes paa grund af den ru 

 overflade. Det aftegnede gjengiver dog saavidt nøie omtrent 

 halvdelen af originalstykkct, at det kan give en forestilling 

 om dette. Ligesom ved den forrige aftegning tilfældet er 

 denne i fuld størrelse. 



Her sees et stykke vakkert skiktet graaberg, af grubens 

 ertsrums omgivelser altsaa, liggende indesluttet i ertsen. 

 Grraaberget er en kvartsit ved de tynde skikter graat og hvidt 

 streget, og paa den ene side af det svagt bøiede graabergs- 

 stykke (den konvexe side) sees rigelig glimmer tilstede i tykke, 

 rødligbrune, lidet elastiske blade, som tildels sidde tværs mod 

 skiktet, og derfor her i bredsiden blinke med sine klyvnin- 

 ger. Vendes originalstykkct om til betragtning paa den an- 

 den bredside, da fortsætter det buede graaberg-lag helt igjen- 

 nem ertstuffen (dobbelt saa langt som i den aftegnede del af 

 stufFen). Det er altsaa sprunget, dels her tværs mod pa- 

 pirets flade, dels i fliser langs med, og ertsen fylder disse 

 ridser, hvorhos indsprængt erts i korn, traad og tyndt belæg 

 sees imellem skikterne, og navnlig indtrængende fra glimmer- 



