AARSBERETNING FOR 1912. 227 



bindevæv og i dette fandtes ganske faa ikke cystøse isolerte 

 corp. malpighi. 



Idet jeg omtaler utviklingsanomalierne vil jeg ikke undlate 

 at nævne at jeg 3 gange har faat anledning til at lave voks- 

 modeller av nyrebækkenet i cystenyrer efter forutgaaende injek- 

 tioner av carminfarvet gelatine gjennem ureter, og at jeg alle 3 

 gange har fundet ogsaa denne del av nyren utsat for endog 

 meget betydelige utviklingsanomalier. Disse undersøkelser er 

 saavidt jeg vet ikke tidligere utført. 



Jeg har allerede nævnt at jeg i mit materiale ikke sjelden 

 har truffet tegn paa en svulstproliferation fra epitelets side. 

 Undertiden er disse tegn saa markerte, at der ikke kan være et 

 øiebliks tvil om at rubricere tilfældet som et cystoma papilliferum 

 rents. I andre tilfælde mangler imidlertid ethvert tegn paa en 

 svulstagtig proliferation. Et udmerket eksempel herpaa har jeg i 

 en liten ensidig cystenyre fra et 40 aars individ, velvillig over- 

 latt mig av prof. Harbitz. I denne lille nyre fandtes der ingen 

 abnormitet av ureter. Nyrebækkenet derimot var forholdsvis stort 

 uten papiller eller calyces, og mindet i det hele meget om det 

 primitive embryonale nyrebækken. I nyrebækkenet mundet ikke 

 et eneste samlerør og „nyrevævet" bestod alene av tætliggende 

 smaa hulrum paa en enkelt undtagelse nær omtrent av størrelse 

 som normale Bowmanske kapsler. Kun én gang fandt jeg et 

 karnøste i kaviteten ellers indeholdt de litt kolloid masse. Mellem 

 „nyrevævet" og nyrebækkenet fandtes et lag med fast formet 

 bindevæv. Hvorledes er Pathogenesen i dette tilfælde at opfatte? 

 Der er paa et tidlig tidspunkt indtraadt en utviklingsforstyrrelse 

 med den virkning, at nyrebækkenet er blit staaende stille mens 

 „nyrevævet" har utviklet sig av det metanefrogene væv, som har 

 omsluttet det primitive nyrebækken. Dog har utviklingsanomalien 

 gjort sig saa sterkt gjældende, at der omtrent aldrig har vokset 

 ind karnøster i de talrike „Nachnierenbläschen" som har utdiffe- 

 rentiert sig av det metanefrogene væv. Da differentiationen i 

 disses celler er gaat i avgjort normal retning har de ikke hat 



