DET BIOLOGISKE SELSKAB. 



mere end normal proliferationstendens, hvorfor veksten er ophørt 

 ved opnaaelsen av den normale størrelse. Da der derfor ogsaa 

 i dette tilfælde sikkerlig har foregaat proliferations*, mener jeg 

 at ogsaa dette tilfælde trods mangelen av sikre svulsttegn dog 

 retteligen bør rubriceres under svulstgruppen og ikke betragtes 

 som en ren misdannelse. Ti hadde hemningen gjort sig helt 

 ut gjældende, saa hadde vi ikke faaet cyster, men alene et rund- 

 cellet væv med smaa epitelblærer i, slik som jeg har fundet det 

 i det persistente nefrogene væv i saa mange av de andre tilfælder. 

 Jeg anser derfor enhver cystedannelse som et tegn paa proli- 

 feration selv om cysterne er ganske glatvægget. 



I litteraturen finder man, bortset fra Nauwerck-Hufschmid 

 og v. Kahlden, ikke angivelser av, fra hvilke dele av nyren 

 svulstproliferationen tar sit utgangspunkt. Disse forfattere der- 

 imot (særlig de første) angir med bestem thet, at svulstprolifera- 

 tionen utgaar fra normale urinkanaler. I mit materiale har jeg 

 aldrig fundet dette ; svulstproliferationen har altid utgaat fra dele 

 som var rammet av utviklingsforstyrrelser. 



Resultatet av min undersøkelse av svulstteoriens brukbar- 

 het overfor mit materiale er det, at man endog meget ofte træffer 

 cystenyrer av utpræget svulsttype, mens der ogsaa findes andre 

 som ikke viser slike overbevisende svulstkarakterer. Naar der- 

 for enkelte forfattere, som f. eks. Jenny Springer, i sin iver for 

 at forsvare misdannelsesteorien forsøker paa at reducere slike 

 observationer som f. eks. Nauwerck Hufschmids til alene at 

 være mistydninger av skraasnit og tangentialsnit, da synes det 

 mig at være lovlig naivt. Jeg mener at alene litteraturstudiet 

 viser, at man ret ofte har med svulstagtige cystenyrer at gjøre. 

 Da jeg i disse aldrig har fundet betændelser, og da jeg alene yderst 

 sjelden har kunnet opfatte epitelproliferationen som et uttrykforre- 

 generationstendenser,maajegansedefundnesvulsttegnsomberoende 

 paa en primær, cellerne iboende svulstagtig proliferationstendens. 



Men ikke nok med at mange cystenyrer efter min mening 

 er at opfatte som deciderte svulster! Mange cystenyrer er 



