AARSBERETNING FOR 1912. 



sikkerlig at opfatte som blandingssvulster. Det er nemlig ikke 

 saa sjelden at man finder bruskøer i cystenyren. Forklaringen 

 av bruskøerne har skaffet forfatterne mange vanskeligheter; som 

 oftest er de blit opfattet som beroende paa metaplasi. 



Metaplasi er en patologisk procès hvis eksistens er hævet 

 over enhver tvil. Men metaplasibegrepet er et tøielig og bekvemt 

 begrep at ty til, hvor man staar overfor vanskelige morfologiske 

 spørsmaal, og ved anvendelsen av dette overfor bruskøerne i cyste- 

 nyren mener jeg, at mange tidligere undersøkere har begaat feil- 

 grep. Man maa efter min mening holde fast ved Virchows 

 definition av metaplasibegrepet. Men da nu enhver irritation 

 som kunde fremkalde metaplasi efter min erfaring mangler i 

 cystenyren, og det er mig ubegripelig hvilke mekaniske forhold 

 der skulde findes i cystenyren, som skulde bevirke at bindevæv 

 gik over til brusk, saa kan jeg ikke bli staaende ved at anse 

 den for metaplastisk opstaat. Fandtes der i cystenyren slike 

 fremmede faktorer som var istand til at frembringe brusk av 

 bindevæv, saa synes jeg ogsaa, at man a priori burde vente at 

 finde bruskøer i de saakaldte erhvervede cystenyrer, hvor disse 

 fremmede faktorer, hadde faat rigtig god tid til at gjøre sig 

 gjældende. Men saavel efter min personlige erfaring som efter 

 mine litteraturstudier at dømme, finder man aldrig brusk i slike 

 cystenyrer. Jeg har gjort en sammenstilling av de beskrevne 

 kasus med fund av bruskøer og sammenholdt dem med mine 

 egne tilfælde, og det viser sig da, at brusk alene findes i de til- 

 fælde hvor nyren har været utsat for meget indgripende og store 

 utviklingsanomalier. Jeg opfatter dem derfor for et utslag av 

 disse, idet jeg mener de er et bevis for, at der har fundet av- 

 sprængninger sted fra sclerotomet. Paa samme maate opfatter 

 jeg en hornperle, som jeg fandt i en congenital cystenyre sammen 

 med talrike bruskøer. I motsætning til saa mange andre under- 



søkere opfatter jeg ogsaa de jevnlig forekommende rikelige mæng- 

 der av glat muskulatur som et heterologt væv. Ved mine under- 

 søkelser av menneskelige embryonale nyrer har jeg nemlig aldrig 



